Copyright: Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár


Címoldal
		Nihil obstat. Dr. Stephanus Kosztolányi censor archidioecesanus Nr. 293/1965. Imprimatur Strigonii, die 28. Januarii 1965 Dr. Arthurius Schwarz-Eggenhofer administrator apostolicus Tartalomjegyzék


Beszédvázlatok esketésekre

írta

Dr. Kerny Géza

Kiadja a Szent István Társulat, az Apostoli Szentszék Könyvkiadója,

Budapest, 1965


Nihil obstat.

Dr. Stephanus Kosztolányi

censor archidioecesanus.

Nr. 293/1965.

Imprimatur

Strigonii, die 28. Januarii 1965

Dr. Arthurius Schwarz-Eggenhofer

administrator apostolicus

Minden jog fenntartva,

beleértve a bárminemû eljárással való

sokszorosítás jogát is.


Tartalomjegyzék

A könyv elektronikus változata

Bevezetés

Beszédvázlatok esketésekre

1. beszédvázlat

2. beszédvázlat

3. beszédvázlat

4. beszédvázlat

5. beszédvázlat

6. beszédvázlat

7. beszédvázlat

8. beszédvázlat

9. beszédvázlat

10. beszédvázlat

11. beszédvázlat

12. beszédvázlat

13. beszédvázlat

14. beszédvázlat

15. beszédvázlat

16. beszédvázlat

17. beszédvázlat

18. beszédvázlat

19. beszédvázlat

20. beszédvázlat

21. beszédvázlat

22. beszédvázlat

23. beszédvázlat

24. beszédvázlat

25. beszédvázlat

26. beszédvázlat

27. beszédvázlat

28. beszédvázlat

29. beszédvázlat

30. beszédvázlat

Javaslatok más beszédvázlatokra

Függelék

Beszédvázlat ezüstmenyegzôre

Beszédvázlat aranymenyegzôre

Jegyzetek


A könyv elektronikus kiadása

Ez a program az azonos címû könyv elektronikus változata. A könyv 1965-ben jelent meg a Szent István Társulat kiadásában. Az elektronikus változat a Szent István Társulat engedélyével készült.


Bevezetés

A készület a beszédre esketések alkalmával nem egy oltártestvérünknek nehézséget okoz. Ez érthetô is. Hiszen akárhány paptársunk gyakran esket, viszont a leglényegesebb közölnivalónkat mindegyiknek szeretnénk tudtul adni. Hogyan lehet ugyanazokat a nagy igazságokat némiképpen változatos formában elôadnunk? Ennek a kérdésnek a megoldásában áll a nehézség. Talán sikerül egyik-másik oltártestvérünknek segítségére lennünk ezekkel a beszédvázlatokkal.

A vázlatok elkészítésében az a gondolat is vezetett, hogy ezek a beszédek ne csupán a házaspároknak szóljanak. A legtöbbször kisebb-nagyobb csoportok hallgatják végig ilyenkor az esketô papot. Ezért ez jó alkalom a krisztusi házasságeszmény rövid bemutatására. Ha jól végezzük ezt a feladatunkat, akkor hallgatóink közül azok, akik ingadozók, gyengék, vagy kétségekkel van tele a lelkük a házasságra vonatkozó igazságokat illetôen, megerôsödhetnek. A szent üggyel szemben bizonyos közömbösség lenne ezek iránt a beszédek iránt megnyilvánuló természetes érdeklôdés kiaknázásának elmulasztása.

Talán nem vetik majd azt a szemünkre, hogy ilyen módszerrel az a jegyespár, amelyet éppen esketünk, kevesebbet kap. Ôk nem rövidülnek meg, hiszen a házasságról szól a beszédünk. Különben is az esketést megelôzi a jegyesoktatás. Az utóbbin van alkalmunk velük külön megbeszélni a szükségeseket.

Azt hisszük, nem kell különösképpen hangsúlyoznunk, hogy ezek beszédvázlatok és nem kész beszédek. Kész beszédek elmondása a legtöbb esetben a szentbeszédek szuggesztív hatásának csökkenését eredményezné, valamint az áhítatnak kárára lehetne az esketô papban és a hallgatókban egyaránt. Aki felhasználja ezeket a gondolatokat, annak egyéni módon kell formába öntenie, és egyéni módon kell elôadnia azokat. Ennek élô igehirdetésnek kell lennie. Az egyéni átdolgozás közben kell belekerülniök az egyes alkalmak sugallta kiegészítô részeknek. Karácsonykor, Szent Család ünnepén vagy pünkösdkor nem maradhatnak el az ünnepre vonatkozó utalások. Az illetô pár életkörülményei a hiúság felkeltésének gondos kerülésével, tapintatos módon szintén felemlíthetôk. Ha kora ifjúságuktól árvákat esketünk, akkor szinte az ajkunkra kívánkozik az a kijelentés, hogy ezekben a perceidben árvaságtok megszûnt!

De a legfontosabb megjegyzésünk a kötelezô szerénység szava. ,,Én ültettem, Apolló öntözte, de a növekedést Isten adta''[1] --, az apostolnak ezeket a szavait szem elôtt tartjuk, és annak tudatában vagyunk, hogy ha jól végezzük szent feladatunkat, akkor is az Isten adja a kegyelmet a házasfeleknek, és a kegyelmek közvetítô eszköze a szentség, amelyet kiszolgáltatnak egymásnak. Számunkra viszont jólesô tudat lehet, hogy közremûködhetünk, és az esketés alkalmával beszédünkkel is mint ültetôk részt vehetünk az eredmény elôkészítésében, de ,,...a növekedést az Isten adta.''

De éppen ennek a közremûködésnek a jutalmaként, ha az esketô tudomására jut évek múltán, hogy Isten kegyelmébôl a jegyesoktatásnak és esketési beszédnek az eredménye sem maradt el, jelentkezhet odaadó, mások igazi boldogságát szolgáló munkája nyomán az esketô lelkében az az érzés, melyet úgy fejezhet ki, hogy nemes értelemben ifjú szíveikben élek --, amennyiben ezt nem az önteltség sugallja, és tudatában van annak, hogy csak eszköz az Isten kezében, akkor a lelkiismeret megnyugtató szavának tarthatja. Ez serkentse ôt újabb cselekedetekre felebarátai örök ás földi boldogságának alázatos szolgálatában.


1. beszédvázlat

Szent hitünk szerint felbonthatatlannak tartjuk a házasságot. Ami most történt, az egész életre köt össze benneteket. Ezek a szent pillanatok a legalkalmasabbak arra, hogy veletek és minden jelenlevôvel megéreztessék a házasság felbonthatatlanságának igazságát. Merné-e valaki azt mondani az itt álló fiatal házasoknak, hogy szép ez a nap, de majd jöhet egy másik, amikor majd nem találtok már egymásban elég értéket, elégedetlenül és kiábrándultan hagyjátok majd el egymást. Az ô házasságuk tragikus kimenetelének puszta lehetôsége sem említhetô meg elôttük durva sértés és ünneprontás nélkül. Hát amit ki sem lehet ejtenünk ilyen szent pillanatokban megilletôdött fiatal házasok szent esküje után, azt számûzzük még gondolatainkból is, mert Istennek az emberi lélekben visszhangzó örök törvénye tiltakozik ellene.

Az esketô katolikus pap nyugodtan nézhet a házasok szemébe, mert egyet gondol az új életre induló fiatalokkal: ez a kötelék egész életre szól, ezt nem szakíthatja szét más, csak az Isten, amikor elszólítja valamelyik házasfelet a földi életbôl. A katolikus Egyház megalapítása óta megingathatatlanul hirdeti ezt. Hirdette sokszor áldozatok árán.

Hirdette, mert ôriznie kellett az isteni törvény sérthetetlenségét az emberi ösztönök fékevesztett tobzódásával szemben. Ismétlem, ebben a pillanatban ezért nézhet nyugodtan a katolikus egyház papja a fiatal házasok szemébe, mert nincs hátsó gondolata, mellyel kijátszhatónak tartaná az örök hûség ígéretét, mert nem formaságot lát a szent frigy megkötésében, hanem magasztos és sérthetetlen életszövetség létrejövetelét.

Ezért jöjjön majd egy nap kerek negyed század elteltével, búgjon ismét az orgona, vegyenek körül gyermekeitek, és szálljon hûséges frigyetekre a házasság felbonthatatlanságát hirdetô katolikus egyház lelkipásztorának ezüstmenyegzôs áldása. Majd jöjjön az a másik nap fél évszázad elteltével, és gyermekeitek, valamint unokáitok jelenlétében fogadjátok az egyház aranymenyegzôs áldását, és azon túl is a sírig hûségesek legyetek. Ehhez kérjük ma a mindenható Isten természetfeletti segítségét. Amen.


2. beszédvázlat

Változhatatlan hûségre tettetek esküt. Nagy feladatot ró ez rátok, hiszen az emberi életsors állandó változásokat hozó sodrában nem könnyû az állandóság fenntartása. Változnak a külsô körülmények. A házasoknak sokszor több-kevesebb ideig távol kell élniök egymástól. Hetek, hónapok, olykor évek ékelôdnek búcsújuk és viszontlátásuk közé. Ámde a szeretetnek mégis változatlan szilárdsággal kell élnie a szívükben. A haj ôszül, a bôr ráncosodik, s a szeretetnek szilárdan össze kell tartania a házasokat. Az anyagi javakban károsodás érheti ôket, sorsuk rövidebb-hosszabb ideig mostohábbá válhat, de ennek a változásnak nem szabad kiölnie a házasok szívébôl a szeretetet. A vonzalom belsô heve is csökkenhet, a szerelem gyengülhet, de a szeretet nem.[2] Isteni parancs a felebarát szeretete, s a házastárs számára az elsô felebarát a házastársa.

Ezt a szeretetet csak növelnie kell majd annak a kapocsnak, amely minden egyes gyermeketek személyében még összébb fog benneteket.

Ezen a szereteten nem szabad rést ütnie nézeteltérésnek. Talán kissé komikusan hangzik annak a fiatalasszonynak kijelentése, aki a házasság megkötését követô néhány napos vidéki nászutazás után azzal köszöntött be az édesanyjához: ,,Anyuka, még nem veszekedtünk!'' De annál találóbb és tanulságosabb volt a szintén ott jelenlevô férjének megjegyzése: ,,Csak egyezkedtünk.''

Szelíd és okos egyezkedéssel mindig fenn kell tartanotok a család alapját, a kölcsönös szeretetet. Amen.


3. beszédvázlat

A házasság szentségének felvételével házastársak lettetek. De akik házastársakká válnak, azok ezzel egy másik fenséges hivatást is vállalnak: készülniök kell a szülôi hivatás betöltésére, arra, hogy édesapa és édesanya váljék belôlük.

Közismert, de nagyszerû szülôi példára hivatkozom: Szent Mónika példájára. Dicséretére a Zsolozsmás könyv szavait használjuk: ,,Mónika Szent Ágostonnak kétszeresen anyja, mert a világ és az ég számára szülte ôt...''[3] Tudjátok, a bûn milyen mélységébôl emelte ki az anyja anyai jóságával és imájával Ágostont. Az egyház szent találékonysággal Szent Mónika szentmiséjének evangéliumrészletében, amely a naimi ifjúról szól, a következôket olvastatja: ,,...halottat hoztak ki, egy anyának egyetlen fiát... Mikor az Úr meglátta, megesett rajta a szíve és így szólt hozzá: »Ne sírj!« Aztán a koporsóhoz lépett, és megérintette. Akik vitték, megálltak. Ô így szólt: »Ifjú, mondom neked, kelj föl!« Erre a halott felült...''[4] Maga Szent Ágoston fûzött magyarázatot egyik beszédében ehhez az evangéliumrészhez: ,,Annak az ifjúnak feltámasztása miatt örült az özvegy édesanya; az emberek lélekben való feltámasztása miatt örül mindennap az anyaszentegyház''.[5]

A naimi ifjúnak kétszeresen volt édesanyja az özvegy édesanya. Elôször akkor lett az édesanyjává, amikor megszülte ôt, másodszor akkor, amikor fájdalmas könnyeivel az Úrnál elérte fia feltámasztását. Szent Ágostonnak is kétszeresen volt az édesanyja Szent Mónika. Elôször megszülte ôt a föld számára. Azután anyai könnyei és imái az Isten irgalmát leesdették, és Ágoston megszületett az ég számára.

Ti is vallásos életetekkel, egymás iránt fegyelmezett hûséggel készüljetek arra, hogy egykor gyermekeiteknek kétszeresen is szülôi legyetek. Szülôk, akiknek a gyermekek Isten után az életüket köszönhetik, és szülôk, akiknek a krisztusi nevelés által Isten után az örök életüket köszönhetik.

Ary Schäfer remek festménye megörökítette Szent Mónika és Szent Ágoston beszélgetését az ostiai tengerparton. Elôttük a végtelennek látszó tenger, de a lelkük még nagyobb távlatokat fogott át. Az örökkévaló élet gondolata élményszerûen fogta meg lelküket. Ez volt a beszédtémájuk. Az anyát csak néhány nap választotta el az örök élettôl. Földi hivatását maradéktalanul betöltötte, hiszen fia, Ágoston bûnös életét lezárta, már egész szívvel-lélekkel Istennek adta magát. Az anya már búcsúzott ettôl a földi élettôl, amely olyan érdemszerzôén telt el. Fia még csak indult a nem kevésbé érdemszerzô, történelmi jelentôségû, szent életútra. A szülô számára már közel volt a jutalom. Ez után a beszélgetés után hamarosan elnyerte a szülôk elnyerhetô legnagyobb jutalmát, az örök élet boldogságát.

Innen az oltártól szent életútra indultok. Istentôl reméljük, hogy édesanyává és édesapává tesz majd benneteket. Már most készüljetek vallásos élettel a nagy hivatás betöltésére. Jó édesapák és jó édesanyák gyermekeiken keresztül rengeteg jót tehetnek. Legyen majd jutalmatok, ami Szent Mónikáé, a gyermekek hálája és az Isten boldog örök látása. Amen.


4. beszédvázlat

A házasság szentségét felvettétek, s ezzel azt a kötelességet vállaltátok, hogy kézzel a kézben haladtok egész életeteken keresztül, és szeretitek, támogatjátok egymást egész életetek folyamán.

Szent Jeromos, az ôsegyház életét jellemzô számos eseménynek hû krónikása egyik munkájában fenséges jelenetet írt le. Az utolsó életben levô apostol, az Úr Jézus kedves tanítványa, Szent János már igen öreg volt. Még eltámogatták a keresztény istentisztelet helyére, de már nem tudott beszédet intézni a hívekhez. Csak annyit mondott minden alkalommal: ,,Fiaim, szeressétek egymást!'' Hallgatói megunták az egyszerû figyelmeztetést, és megkérdezték: ,,Mester, miért mondod mindig ezt?'' Ô pedig válaszolt. Válasza méltó volt a szeretet apostolához: ,,Azért, mert az Úr parancsa, és mert ha ez egyedül megvalósul, az már elég.''[6]

,,Fiaim, szeressétek egymást, mert ez az Úr parancsa, és mert ha ez egyedül megvalósul, az már elég!'' Hol lenne ez az apostoli szó helyénvalóbb, mint a házasság szentségének létrejöttét követô buzdításban? Ne értsétek félre, mintha csupán arra lenne szükség, hogy odaadóan, önzetlenül eltaláljátok egymás gondolatait, és megvalósítsátok azokat, hanem arról, hogy ahol megvan a szeretet mint természetfeletti erény, az már hozza magával a többit is. Igazi természetfeletti emberszeretet ott van, ahol istenszeretet is van, és ahol istenszeretet van, ott a keresztény élethez szükséges valamennyi erény virágbaborul, és gyümölcsöt hoz.

Ezért -- ismétlem -- szeressétek egymást. Ez az Úr Jézus parancsa, s ha ez egyedül megvalósul, az már elég.

Kézzel a kézben kell haladnotok egész életeteken keresztül, és a krisztusi szeretet erôt ad nektek arra, hogy az egyiktek keze még akkor is szorítsa a másik kezét, amikor az a másik kéz már hûl.

Ez az Úr Jézus parancsa. Amen.


5. beszédvázlat

Ajkatokról elhangzott a szó, amely hûségre kötelez egész életetek tartamára. Az isteni kinyilatkoztatás az egész életre szóló hûség feltétlen kötelességét hirdeti. De ugyanerre jön rá az elfogulatlanul gondolkodó emberi elme is.

Petôfi Sándor 1847 ôszén, néhány héttel esküvôje után írta lelke legmélyérôl fakadó költeményeinek egyikét, a ,,Szeptember végén'' címût. Életének ebben a boldog szakaszában a jövôre vetette tekintetét. A költô és egyúttal ifjú férj néhány szóban elénekelte a földi élet mulandóságának gyönyörû dalát: ,,Elhull a virág, eliramlik az élet...'' S egyszer csak a házasság mély kapcsolatát megszünteti a földi élet befejezése. Hogy addig a hûségnek tartania kell, azt nem is teszi kérdésessé. De mi lesz azután? Az özvegy hitves megmarad-e még mindig hûségben? S ha az özvegy férjhez megy?

Ha eldobod egykor az özvegyi fátyolt,

Fejfámra sötét lobogóul akaszd,

Én feljövök érte a síri világból

Az éj közepén, s oda leviszem azt,

Letörleni véle könnyüimet érted,

Ki könnyeden elfeleded hívedet,

S e szív sebeit bekötözni, ki téged

Még akkor is, ott is, örökre szeret!

Természeti törvény a házasság felbonthatatlanságának törvénye. Az Isten az embernek képességet adott arra, hogy felismerje az ilyen törvényt. S a költô, aki szíve minden érzelmével igényelte a hûséget még a síron túl is, biztos, hogy lelkében hordta a meggyôzôdést a házasok életszövetségének sírig felbonthatatlan voltáról.

A természeti törvény visszhangzott énekében.

Ezt a törvényt hirdette az Úr Jézus alkut nem ismerô szavakkal: ,,Amit tehát Isten egybekötött, ember szét ne válassza''.[7]

Igaz, az Isten nem várja el az özvegytôl, hogy lemondjon az elhunyt hitves kedvéért vallásunk törvényeivel nem ellenkezô új életszövetségrôl, azonban a költô örökszép sorai megéreztetik azt, hogy mennyire az emberi természet követelménye, következésképpen az emberi természet alkotójának, az Istennek törvénye az, amely a legmélyebb emberi közösségnek, a házas közösségnek egész életre szóló hûséges megtartását kívánja meg. A természeti erkölcsi törvény és a kinyilatkoztatott törvény egyaránt erre kötelezi a házasokat.

Ez a törvény számotokra nem teher, hanem földi boldogságtok törvénye. S az örök élet hitével szívetekben és isteni törvények megtartásának szándékával lelketekben nem csupán a fiatal hitvesek földi boldogságának néztek elébe, hanem az örök boldogságnak is.

A házasság szentségét felvettétek, s ez a szentség a bûnbánat szentségének és az oltáriszentségnek gyakori vételével elég természetfeletti erôt, kegyelmet biztosít nektek, hogy egész életetekben megfelelhessetek a hûség szent követelményének. Amen.


6. beszédvázlat

A galileai Kána városában menyegzô volt. Meghívták rá az Úr Jézust tanítványaival együtt.[8] Az Úr Jézus ezen a menyegzôn csodát mûvelt. Ifjú házasok, nem mond-e nektek sokat az a tény, hogy az Úr Jézus elsô csodáját egy ifjú pár javára mûvelte?

Ti is meghívtátok ôt esküvôtökre. A házasságra elôkészületül lelketekbe fogadtátok az Úr Jézust az oltáriszentségben. Ô pedig nektek is megadta adományát, nagyobbat, mint a kánai menyegzô ízletes, jó borát. Lelketekre lehelte a természetfeletti erôt, az isteni segítséget ahhoz, hogy mindvégig meg tudjatok maradni egymás mellett, nem csupán egy födél alatt, nem csupán fizikai közelségben, hanem a két lélek közelségében.

Akadt olyan, kinek már a múlt század elsô felében is rossz véleménye volt a házas erkölcsökrôl:

Feleséghûség járatlan út,

Rajta már csak az együgyû fut.[9]

Mi sokkal több erkölcsi jót látunk az életben. Nem olyan járatlan út a hûség útja. Te is, ifjú férj -- erôsen reméljük --, ezen az úton jársz majd. Megôrzöd még titkos bûnöktôl is magadat, ha senki nem tudná, ha hitvesed nem látná, akkor is. Lelkiismereted szavának engedelmeskedsz, se tettekben, se sóvár tekintettel, se belsô vágyódással hûtlen nem leszel.

Hozzád is fordulok, fiatalasszony. Egy másik költô szavait idézem:

Kezedben a gyermeknek álmai,

Tündérvilága lelkes ifjúnak,

A férfi boldogsága; játszani

Ily drága kincsek nem adattanak.[10]

Menyasszony voltál, s most már hitves lettél, és arra vagy hívatva, hogy anya légy. Kezedben lesznek majd a gyermek álmai, de nemcsak álmai, hanem nevelése, jelleme kialakításának nagy feladata, gyermeked földi jövôje és elôkészítése örök jövôjére. Kezedben ifjú férjednek tündérvilága, s késôbb boldogsága. Ne engedd, hogy csalódás érje ôt. Játszani ily drága kincsek nem adattanak.

Az Isten kegyelme megvilágosítja értelmeteket, és megerôsíti akaratotokat. Erôtök lesz ahhoz, hogy hûségben éljetek, s majd gyermekeiteket lelki és anyagi javakkal ellássátok. Ha ezt megteszitek, akkor gyermekeitek elmondják majd: ,,A mi édesanyánk és édesapánk meghívták az Úr Jézust menyegzôjükre, ott tartották ôt, parancsai szerint neveltek bennünket. Legyen áldott az az atyai kéz, legyen áldott az az anyai szív haló porában is''. Áldanak majd benneteket gyermekeitek, de legfôképpen megáld benneteket az Isten. Amen.


7. beszédvázlat

Még nem készítettek arany jegygyûrûket, sem gépek, sem szorgalmas emberi kezek nem szôttek még menyasszonyi fátyolt, nem építettek még templomokat, ahol holtig hûséget esküdjenek a házasságra lépôk, de már akkor is megvolt a legtermészetesebb és legôsibb emberi közösség, a család. A szentírás legelsô fejezetében olvassuk az elsô emberpárról: ,,Megáldotta ôket az Isten, és mondotta: Szaporodjatok, sokasodjatok, s töltsétek be a földet...''[11]

Az elsô házasság létrejötte óta ki tudná megmondani, hogy hányadik a tietek, de feladatként ugyanazt kaptátok, mint az elsô emberpár: szaporodjatok, sokasodjatok. Ezekben a percekben, amikor a házasságot megkötöttétek, a lelketek fogékony, az ünnepélyes pillanatok érzékennyé tesznek benneteket magas eszmények irányában.

Eszményként álljon elôttetek az áldozatos, a gyermekeket Isten akarata szerint elfogadó, népes család.

Te, fiatalasszony, bontakoztasd ki és ápold magadban a nemes anyai érzelmeket. A léleknek finom szálaival ragaszkodj a családi tûzhelyhez, s majdan azokhoz a kis tehetetlen, de kedves csöppségekhez, akiket az Isten majd -- reméljük -- neked ad.

S te, fiatal férj, már most lovagias tisztelettel tekints hitvesedre, hiszen az ô hivatása, hogy egykor reménységünk szerint népes családod anyja legyen, ôrizd meg a hûséget hozzá, hiszen akkor nézhetsz majd teljes nyugalommal gyermekeid szemébe, ha az édesanyjukhoz a hûséget híven megôrizted.

Ha így tesztek, akkor rólatok is elmondhatjuk majd azt, amit a szentírás feljegyzett az elsô hitvesekrôl a földön: ,,Megáldotta ôket az Isten ...'' Amen.


8. beszédvázlat

A házasság az újszövetség hét szentségének egyike, vagyis egy olyan hatékony, látható jel, amely a szentséghez járulók lelkébe titokzatos, láthatatlan, természetfeletti világosságot és erôt áraszt a segítô kegyelmekben, és még kedvesebbekké teszi ôket az Isten elôtt a megszentelô kegyelem növelésével. Ezekben az isteni ajándékokban részesültetek, és az elég segítséget jelent nektek ahhoz, hogy eleget tegyetek a házasok kötelességeinek a gyermek felnevelését és a hûséges szeretetet illetôen. Ha megmaradtok a kegyelem állapotában, ôszinte istenszeretetben, akikor egymás jellemét még tökéletesebbé tehetitek. A házasság számotokra a lelki tökéletesedés iskolája lehet.

Jegyesoktatás folyt az egyik plébánián. A jegyesek nagyon ôszinték voltak, és mivel a jegyesoktatást végzô lelkipásztor régóta, mint gyermeket ismerte a vôlegényt, ezért sor kerülhetett egyébként nehezen szóbahozható kérdésre is: nincs-e benne valami szenvedély, amely a házasság megkötése után árthat majd az új családnak? A felelet ôszinte volt: ,,Bizony volt bennem szenvedély, de amióta a menyasszonyomat ismerem, azóta leküzdöttem magamban azt''.

Ez csak egy példa, de sok ilyen van. Amikor valaki nagyon szeret, akkor áldozatokat is hoz azért, akit szeret. Egy-egy jóságos figyelmeztetés arról az ajakról, amely neki olyan kedves, biztató tekintet abból a szembôl, amelybôl feléje a szeretet árad, nagyobb hatást válthat ki, mint bárki más részérôl jövô buzdítás.

A házastárs hat a házastársra.

Hiba mindenkiben van, azért legyetek egymás jó nevelôi. Hangozzék el rövid, de a házastárs számára kedves felszólítás az imádság elvégzésére, a szentmiseáldozaton részvételre, a szentségekhez járulásra vagy más, Isten elôtt érdemszerzô, nemes cselekedetekre. Mindkettôtöknek szeme a keresztény tökéletesség irányába tekintsen, s nem csupán egymást, hanem ha majd Isten megadja, gyermekeiteket is szavaitokkal, de még inkább magával ragadó jó példátokkal e felé a cél felé segítsétek. Otthonotok így a keresztény tökéletesség iskolája lesz. Benne a család tagjai örökké tartó boldogságra készülnek elô. Amen.


9. beszédvázlat

Mi a jó házasság titka? Elárulhatjuk ezt a titkot, mert ez nem lehet titok a hívô ember elôtt: a szentségek között összefüggés áll fenn, és azok házassága borul a családi erények leggazdagabb virágzásába, akik a leggyakrabban járulnak a legfelségesebb szentséghez, az oltáriszentséghez. Szent Ágoston az oltáriszentséget ,,vinculum caritatis''-nak, a szeretet kötelékének nevezte. Ennek a szentségnek hatalmas ereje van. A mi Urunk jelenléte természetfeletti erôvel tartja össze ezeket a megszentelt lelkû házasokat.

A szeretetnek ez a köteléke úgy összefûzi ôket, hogy akik egy asztalról, az Úr asztaláról vették magukhoz az élet kenyerét, azok egyetértésben lépnek hajlékukba. Lehet az az otthon igénytelen a berendezést illetôen, talán nincsenek benne értékes bútorok vagy képek, mégis gazdag és fényes otthon az lelki értékekben. Az egyetértés, a kölcsönös megbecsülés, a mértéktartás, az igazságosság, a hûség hajléka az.

Lehet, hogy a családi asztal nem roskadozik naponta ünnepi lakomák dús fogásai alatt, de van egy másik asztal, ahonnan lelki táplálékot vesznek magukhoz. Ezeket a hitveseket nem kell féltenünk. Nekik maguknak sem kell egymásra féltékenyeknek lenniök. Nem külsô ellenôrzés, nem a féltékeny házastársak szenvedélyes kitörései, hanem az érzékeny lelkiismeret biztosítja a család alapját, ôrködik hûségük felett.

Az Úr oltára elôtt kötöttétek meg házasságtokat. Ez elé az oltár elé jöjjetek tiszta lélekkel, gyakorta az Úr Jézus befogadására. Íme a jó házasság titka nem titok elôttetek. Módotok van ennek a legszentebb eszköznek igénybevételére, s a szeretet köteléke egész életre összetart benneteket. Amen.


10. beszédvázlat

Aquinói Szent Tamás a házas közösség természetes oldalának leglényegesebb vonását ragadja meg, és azzal okolja meg a házasság felbonthatatlanságát: a férj és a felesége között a legmélyebb barátság áll fenn. Ez a barátság távolról sem csupán az érzéki szerelemre támaszkodik, hanem az élet- és sorsközösségen alapszik. Ennek a mély együvétartozásnak jele az is, hogy -- miként a szentírás kifejezi -- ,,...emiatt hagyja el az ember az atyját s az anyját, s ragaszkodik feleségéhez...''[12] Az emberi szív az anyjához nincs olyan közel, mint amilyen közel van a házastársához.

Lehet-e felbontani azt a kapcsolatot, amely anya és gyermeke között fennáll? Megteszi a hálátlan gyermek vétkével, hogy súlyosan megbántja szüleit, semmibe veszi a szülôhöz fûzôdô köteléket, nem teljesíti a hála kötelességét, de ezzel még nem bontotta fel azt a szétszakíthatatlan kapcsolatot, amely rá kötelességeket ró akkor is, ha azokból semmit nem teljesít. Ha hátat fordít is végképpen az anyjának, akkor is az anyja öröklött vonásait hordja az arcán, s akkor is az a szív dobog a keblében, amelyet az anyja vére és teje táplált.

Ha tehát felbonthatatlan a viszony a szülôk és a gyermekeik között, mennyivel inkább az a még mélyebb, a legmélyebb emberi kapcsolat a házasok között?

A legmélyebb barátságnak nevezzük tehát a házas kapcsolatot, és ha ez istenszereteten alapszik, akkor elmondhatjuk róla Szalézi Szent Ferenc szavaival, amelyet ô az igazi, isten szereteten alapuló barátságról írt, hogy ,,...az mindenekfölött kiváló lesz, mert Istentôl származik, mert Istenhez vezet, mert Isten a köteléke, s mert örökké megmarad Istenben''.[13] A házasság szentségét vettétek fel. Ennek a szentségnek felvétele következtében házas kapcsolatotok az Istentôl származik. Ha egymást támogató, a keresztény kötelességeket teljesítô házastársak lesztek, akkor ez a házasság az Istenhez vezet. Egész életetekre felbonthatatlan ez a mélységes barátság, ennek az Isten a köteléke. S bár az örökkévalóságban nincs családi tûzhely, valamint nincs férfi és nô szerelme, mégis, ami a házastársak kapcsolatában a legmélyebb gyökér volt, a magasztos és mély barátság, az az üdvözült házastársak között Istenben megmarad örökké. Amen.


11. beszédvázlat

Most, amikor megkötöttétek a házasságtokat, úgy érezhetjük magunkat, mintha csak templomszentelésen vettünk volna részt. Imánk szálljon a magasba, hogy otthonotok a keresztény erényeknek, fôként a hitnek, a reménynek és a szeretetnek szentélye legyen.

Töltse el lelketeket a hit. Aki meghódol a kinyilatkoztató Isten tekintélye elôtt, az elfogadja megmásíthatatlan isteni törvénynek azt, amit az Úr Jézus szavaival így fejezünk ki: ,,Amit Isten egybekötött, ember szét ne válassza.''[14]

Az visszaborzad Isten törvényének megsértésétôl. Az Istentôl eltaszítottság állapotának tartja az elváltaknak Isten áldását nélkülözô közösségét. Ragaszkodik a hitvestárshoz, akivel az Úr oltára elôtt esküdött örök hûséget.

Töltse el lelketeket a remény. Reméljétek az örök boldogságot. Szent vallásunk nem vesz el semmit a fiatal házasok földi boldogságából, csak felemeli, még szebbé teszi azt, s ugyanakkor törekvéseiket arra a kimondhatatlan, felsôbbrendû boldogságra irányítja, amely az Istent szeretô lelkekre vár egykor. Ti is gondoljatok arra, hogy házaséletetek örömei, még a mézeshetek földi boldogsága is, a teljes, az elveszíthetetlen, a nem hetekig vagy akár fél évszázadig tartó, hanem örök boldogságnak csupán halvány elôképe. S ez a remény adjon lendületet nektek a kemény családi kötelességek teljesítésében, a gyermekek elfogadásában Istentôl és a hûség próbáinak megáldásában.

Mindenekfelett uralkodjék lelketeken a tettekben megnyilvánuló istenszeretet. Ezek a tettek fôként a házastárs áldozatos szeretetében jussanak kifejezésre. Ismerünk olyan házasembereket, akik nagyon udvariasak családjukon kívülállókkal szemben, de az otthonukban olyanok, hogy csak panaszt hallunk róluk öveiktôl. Mi úgy gondoljuk most, hogy ti soha nem lesztek ilyenek. De nemcsak annyiban áll majd a szeretet, hogy nem bántjátok meg egymást. Sokkal többet tesztek. Az imént fogtatok kezet ünnepélyesen az oltár elôtt. Az a kéz, amelyet megfogtatok, a házastárs keze lesz a legelsô és legfôbb támaszotok, segítségtek életutatokon.

Ha egy család széthull, és megkérdezzük az egyik vagy a másik féltôl, miért nem gondolták meg idejében, a házasság megkötése elôtt, miért mentek bele ebbe a házasságba, amelybôl bûnös módon menekülnek, akkor a válasz sokszor úgy hangzik, hogy lakva ismeri meg a házastárs a házastársát. Utalnak a kellemetlen meglepetésekre. A házastárs mindig újabb és újabb kilengéseivel elrontotta közös életüket.

Ti is lakva ismeritek meg egymást, de ez a megismerés nem a kellemetlen meglepetések csalódásait eredményezi majd. Ezek egészen másféle meglepetések lesznek. Ha betegség jön, jön majd a meglepetés is: milyen odaadó az élettárs! Minden nap hozzon újabb meglepetéseket, a gyengédség újabb megnyilvánulásait. Két élet összhangba kerül. Egész életetek felemelô harmóniáiba olvad, amint újból és újból új oldalról ismeritek meg egymást. Ezek a meglepetések mindig újabb örömök forrásai lesznek a földön, s egyben, mivel érdemszerzô cselekedetek Isten elôtt, örömök forrásait nyitják meg majd számotokra az égben. Amen.


12. beszédvázlat

A fiatal házasok elôtt áll az ígéretes jövô. Ezért érthetô, hogy sokszor álmodoznak. De megvalósulnak-e majd az álmaik? Vannak olyanok, akik az éjszaka álmainak jelentést tulajdonítanak olyan értelemben, mintha azok a jövôt árulnák el.

Költô fiának is ezt mondja az anyja, amit a fiú meg is énekelt:

Mondád, anyám, hogy álmainkat

Éjente festi égi kéz:

Az álom ablak, melyen által

Lelkünk szeme jövôbe néz.[15]

Azonban tudjuk, hogy az alvók álma nem ablak a jövô felé, de vajon az ébrenlét álmai nem valósulnak-e meg, hiszen azokat már ellenôrizhetjük és irányíthatjuk, hogy ne szakadjanak el a valószerûség talajától? Igen, az ilyen álmok tartalmazhatnak jövôben megvalósuló elemeket, ha nem hagyjuk figyelmen kívül ezekben az álmokban lehetôségeink határait.

Fiatal házasok, ha nem is lettetek volna a kegyelem állapotában, akkor a bûnbánat szentségének méltó felvételével a megszentelô kegyelem állapotába kerültetek. Az embernek ez a felemelése az isteni természetben való részesedés magaslatára az Istennek legnagyobb mûve.[16] Szent Ágoston azt írta: ez Istennek nagyobb mûve, mint a teremtés, mert azzal eget és földet alkotott, de ég és föld elmúlnak, viszont akik megôrzik a kegyelem állapotát mindvégig, azok üdvössége soha véget nem ér.[17] A megigazult ember lelke a Szentháromság lakóhelye. Azonban az Isten fenséges kísérettel jön lakóhelyére. Magával hozza többek között csíraszerûen a négy sarkalatos erényt, hogy azokat erénygyakorlatokkal a keresztény lélek kifejlessze magában. S ha a házasok ezeket az erényeket gyakorolják, akkor elképzelhetitek az életüket.

Az okosság természetfeletti erényével a célok eléréséhez a legalkalmasabb eszközöket választják, és a célokat alárendelik a végsô célnak, az Isten megdicsôítésének és örök színelátásának. Az ilyen házasok nem zavarják meg keserû kifakadásokkal kicsiségek miatt a szóbanforgó értékeknél sokkal nagyobb jót, az élettársak együttes harmóniáját. Az igazság erényének gyakorlásában a házasfelek egymásnak is megadják azt, ami a házastársnak jár. Egyik sem keres elônyt a másik rovására. Megosztják igazságosan az anyagiakat. Megosztják a terheket. Nem iparkodnak kisajátítani a gyermekek szeretetét házastársuk hátrányára. A mértékletesség erényével a házasfelek felülkerekednek érzékiségükön, fôként legyôzik a legzsarnokibb szenvedélyt, a fajfenntartás ösztönébôl kitörô lángoló indulatok szenvedélyét. Milyen megbecsülhetetlen érték ez a házastársi hûség megôrzése szempontjából. A negyedik sarkalatos erény a lelki erôsség. A házasok ennek vértezetében elviselik a családi élettel vele járó fáradságot.

Elgondolhatjátok, milyen lesz házasságtok, ha lelketekben megôrzitek a kegyelem állapotát, s a bennetek lakozó Isten kegyelmével megvalósítjátok a házasok szent kötelességeit. Az ilyen családi otthonokból nyugodt, kiegyensúlyozott emberek indulnak kötelességeik teljesítésére. Hivatásuknak hiánytalanul eleget tudnak tenni, hiszen nem elkeseredett veszekedések, gyötrelmes jelenetek színhelyérôl, hanem igazi, nyugodalmas családi fészekbôl indulnak feladataik végzésére.

,,Anyám, az álmok nem hazudnak...''[18] --, dalolta a költô. Mi az ilyen reális, ébrenlétben szövôdô álmokról, jobbanmondva tervezgetésekrôl mondjuk: ezek nem hazudnak, hiszen a legnagyobb erô, az Isten ereje segíti a megvalósuláshoz ezeket.

Álljon lelki szemetek elôtt egy karácsonyest jelenete. Nagyobb gyermekek, kedves serdülô fiúk és leányok állnak a karácsonyfa körül. Áhítattal, hittel éneklik a karácsonyi éneket: ,,Az Ige megtestesült Názáretben, kit Mária szûzen szült Betlehemben...'' De ott látjuk lelki szemünkkel a házasfeleket is, akiket ezek a kedves teremtések ,,édesanyám''-nak és ,,édesapám''-nak neveznek. Az édesanyában a te vonásaidat fedezzük fel, ifjú feleség, az édesapában pedig a te vonásaidat, fiatal férj.

Kérjük az Úr Jézust, és tegyetek meg ti is mindent, hogy amit most lelki szemünkkel láttunk, az egykor megvalósuljon. Áldozatos életeteknek legyenek ilyen földi jutalmai, s legyen jutalmatok egyszer az örök boldogság. Amen.


13. beszédvázlat

Felétek árad ezekben a pillanatokban mindazoknak a szeretete, akik számára ti kedvesek vagytok. Ilyenek a szülôk, testvérek, rokonok, kedves ismerôsök. Ôk most valamennyien imádkozzanak, s az imádság erejének, hatékonyságának szilárd hitével kérjék az Istent, hogy árassza a fiatal házasok értelmére hitünk világosságát, és acélozza akaratukat a nagy feladatok elvégzésére, ami a keresztény házasok elôtt áll, hogy legyenek jó hitvesek, s egykor jó szülôk.

Én magam is ugyanerre kérem a Mindenhatót. Legyetek jó hitvesek és jó szülôk. Hûségtek legyen olyan szilárd, hogy amikor már ez a kéz, amely összekötötte a ti kezeteket, porlad, ti akkor is és egész életetekben azzal a szeretettel tartsátok egymás kezét, mint ezekben a szent pillanatokban tettétek.

Hogyan sikerül a házasság? Olvashatunk tudományos pszichológiai megállapításokat arról, hogy milyen típusok összetalálkozásából születik a szerencsés házasság. Én valami mást mondok. Ha házasságot köt két olyan jegyes, aki kialakította már lelkében az Úr Jézus képét, karakterüket az ô karakterének mintájára formálták, akkor jellemükbôl házasságuk jövôjére következtethetünk. A jó házasságnak ennél jobb elôjele el sem képzelhetô. Hiszen még akkor is, ha csak az egyik hitves viseli ezt a Krisztus-hasonlatosságot, hányszor az az egy egyedül meg tudja menteni a házasságot a széthullástól; egymaga felemeli az esendô házastársat, és egymaga hôsiesen eleget tesz a gyermeknevelés kötelességeinek.

Azonban ha mindkettô ilyen lelki magaslatig emelkedett, akkor abban a házasságban megvalósul az élettársak legteljesebb önátadása. Ez az önátadás felöleli életük egész tartamát addig az idôpontig, amikor az élet Ura elszólítja az egyik házastársat a földi életbôl. Ez a tapasztalat tanúsága. S ugyancsak a tapasztalat tanúsága szerint a világra jövô gyermekek erkölcsi fejlôdésük számára nem találhatnának kedvezôbb légkört, mint az ilyen családban, nem találhatnának jobb nevelôkre, mint az ilyen édesanyában és az ilyen édesapában, akik már az Isten kegyelmébôl önneveléssel felvértezték magukat, s át tudják adni lelki fegyelmüket az utódoknak.

,,Az Úr Jézus Krisztust öltsétek magatokra...''[19] --, és házasságtok sikerült. Amen.


14. beszédvázlat

A házasság szentségének kiszámíthatatlanok a hatásai a természetes és a természetfeletti rendben. Sokszor kihat a távoli jövôre is egy-egy házasság. Amikor Michelangelo anyja és apja házasodtak, álmodtak-e a jelenlevôk a nagy mûvész festményeinek gazdag színeirôl, szobrainak élethû vonásairól vagy építészeti terveinek páratlan értékérôl? Biztos vagyok benne, hogy nem is sejtette akkor senki, hogy ennek a házasságnak milyen gyümölcse lesz, s annak folyományaként a mûvészi alkotások milyen pompája marad majd a távol jövô számára. Marconi szüleinek esküvôjén sem tudhatták még, hogy világjelentôségû felfedezô születik majd ebbôl a frigybôl.

De vegyünk még felemelôbb példákat. Sejtette-e az esketô pap vagy a rokonság szent X. Pius pápa szüleinek esküvôjén, hogy az isteni kegyelemnek milyen kiválasztottja lesz ennek a házasságnak gyümölcse? És mit mondjunk Lisieux-i Szent Teréz szüleinek esküvôjérôl? Annak a szent cselekménynek a szülôk szent gyermekén keresztül milyen jövôbe ható ereje volt, és van ma is, sôt lesz a távoli jövôben is? Hány lélekre hat és milyen mélyen Lisieux-i Szent Teréz példája és közbenjárása által?

Ne folytassuk a példákat. Mindenki egyetérthet abban, hogy egy-egy házasságnak kiszámíthatatlanul gazdag gyümölcse lehet. De tegyük hozzá, az, hogy milyen gazdag lelki hatása lesz a közel, vagy esetleg a távol jövôben is ennek a szentségnek, az az Isten kegyelme után maguktól a házasfelektôl függ. Ha elegendô jó édesanya és elegendô jó édesapa akad, akkor az erkölcsi tavasz köszönt az emberiségre. Valóban igaz, hogy akik a bölcsôket ringatják, azok a világot kormányozzák.

Istentôl reméljük, hogy majd ti is ringatjátok a bölcsôket, és lelkesít majd benneteket a szülôi hivatás teljesítésének titokzatosan felséges hatása. Nem arról van szó, és a hívô ember számára nem is az a leglényegesebb, hogy házasságtok gyümölcsei világhírû zsenik lesznek-e. Elôttünk sokkal lényegesebb, hogy a gyermekekben kialakuljon Jézus Krisztus képe. Ehhez az eredményhez járuljon hozzá a szülô minden lehetô eszközzel, és így készítse elô ôket a földi és örök életre.

Nem kell lángeszû utódokról álmodoznotok, hiszen ilyenek csak ritkán születnek, és ez nem is tôletek függ. De már most úgy készüljetek a szülôi hivatás betöltésére, és majd úgy tegyetek annak eleget, hogy lebegjen elôttetek a nagy cél: mikor már ti rég elköltöztetek ebbôl a földi életbôl, gyermekeitek még akkor is imádkozzák azokat az imákat, amelyeket tôletek tanultak, és szeressék teljes szívbôl az Istent. Amen.


15. beszédvázlat

Decrescendo --, ezt az olasz szót olvassuk a kották bizonyos helyein, és az elôadómûvész ennek az elôírásnak úgy felel meg, hogy hangszerének erôs megszólaltatása után fokozatosan csökkenti a hangerôsséget. Ha húros hangszeren játszik, akkor a húrok lassan mind csendesebb hangot hallatnak.

Decrescendo --, ez a szó áll azokon a kottákon, amelyek szerint megszólaltatja az emberi szív húrjait a szerelem. Nem felesleges ezt most elôttetek hangsúlyoznunk, akiknek szívében a szerelem dallamai még a legerôsebb hangon zengenek. Ezek majd feltartóztathatatlanul csendesednek.

Ti azonban életreszóló, tartós kapcsolatot akartok, s nem nyugodtok bele annak tudatába, hogy a benneteket összekapcsoló kötelék folyton lazuljon, gyengüljön, amint a szerelem ereje alábbhagy.

Crescendo --, ezt az olasz szót olvassuk a kották más helyein, és amikor az elôadómûvész ezeket a részeket játssza, akkor a csendes hangok ereje nô, és fokozatosan átmegy a legteljesebb hangerôsségbe.

Van-e olyan hitveseket összefûzô lelki kötelék, amely állandóan erôsödhet? Van. Szent hitünk tanítása, hogy a megszentelô kegyelem és az istenszeretet a megigazult emberben minden üdvös cselekedete nyomán növekszik. Amint növekszik a szeretet, a lélek tisztul a gyarlóságoktól. Ez a szeretet, amely mindenekfelett az Istenre irányul, kiterjed a felebarátokra Is, s köztük elsôsorban a házastársakra. Az istenszeretet növekedésével növekszik a szeretet a házastárs iránt is.

Ez a szeretet crescendója.

Felhívással fordulok most hozzátok is, rokonok és ismerôsök. Ne hagyjátok magukra a fiatal házasokat. Nem csupán arra kérlek benneteket, hogy ne hangozzék el ajkatokról egyetlen olyan szó sem, amely alkalmas lenne a fiatal házasokban az egymás iránt fennálló szeretet és bizalom csökkentésére, hanem arra is, hogy valamennyien adjatok a fiatal párnak nászajándékot. De ezen nem az ötvösmûvészet valamiféle remekét értem, hanem annál sokkal értékesebbet. Tegyetek meg mindent, hogy a legjobb légkör alakuljon ki az új hitvesek környezetében, olyan, amely kedvez komoly életfelfogásuk elmélyülésének, alkalmas arra, hogy növekedjék istenszeretetük. Ezzel járuljatok hozzá, hogy megmaradjanak ennek az új keresztény családnak szilárd alapjai. Ez legyen a ti nászajándéktok.

Bennetek pedig, fiatal házasok, a természetfeletti szeretet csak növekedjék. A szeretet crescendójával, gyarapodásával érjétek el a szeretet teljességét. Amen.


16. beszédvázlat

Az anyaszentegyház a hét szentség majdnem mindegyikével kapcsolatban elmondja a legszentebb imádságot, a Miatyánkot. A házassággal kapcsolatban ti is elmondtátok az imént, éspedig életetekben elôször mondtátok el úgy, mint férj és feleség. Az Úr Jézustól tanultuk ezt az imát. Ô mondta tanítványainak: ,,Ti tehát így imádkozzatok: Mi Atyánk...''[20] Ti is az ô tanítványai vagytok, ifjú házasok. Ez a világ legegyetemesebb imádsága, a ti imátok is.

Mit kértek benne? ,,Szenteltessék meg a te neved''. Amikor ezt hajléktokban kiejtitek, azt kérjétek ezekkel a szavakkal, hogy az Isten imádásának, szeretetének otthona legyen lakhelyetek. Nem egyszerûen egy lakás, amely véd a hidegtôl, a hôségtôl és óvja családotok külön kis világát, nem, legyen az sokkal több, az istenszeretet kis kápolnája.

,,Jöjjön el a te országod. Legyen meg a te akaratod, miképpen mennyben, azonképpen itt a földön is'' --, kéritek tovább. Az Isten tervei az emberi lelkek javára valósuljanak meg minél teljesebb módon Krisztus híveinek nagy családjában és különösképpen a ti kis családotokban. Legyen meg az Isten akarata családotokban a gyermekek számát illetôen is. Ez komoly áldozatokat jelenthet, de az Isten akaratáról van szó.

,,Add meg nekünk mindennapi kenyerünket''. Akik ezt bizalommal kérik, azok mernek olyan számban gyermekeket elfogadni az Istentôl, amilyenben az Isten adni akarja. Hisznek a Gondviselô jóságában, és meg is kapják a szükségeseket.

Ha minden este felhangzik a családi otthonban a Miatyánk, akkor abban a következô kérés is: ,,Bocsásd meg a mi vétkeinket, miképpen mi is megbocsátunk az ellenünk vétkezôknek''. S ha a házasok ezt szívbôl mondják minden este, akkor nem lesz elsimítatlan nézeteltérés, a nap nem nyugszik le anélkül, hogy még az emlékét is ne vinné el az ilyesminek. A csendes este mindig a legteljesebb összhangban találja a hitvestársak szívét.

,,És ne vígy minket a kísértésbe''. Ennek a kérésnek kimondásakor gondolni kell a házasok olyan kísértéseire, amelyek az ô otthonuk nyugalmát veszélyeztetnék. Ne legyen olyan szépséges leány vagy fiatalasszony, aki a férj legôszintébb, még gondolataiban is uralkodó hûségét megingathatná. Ne akadhasson olyan jómódú, jó állású férfi sem ezen a kerek világon, aki a feleség szívéhez a legcsekélyebb mértékben hozzáférhetne.

,,De szabadíts meg a gonosztól''.  Ezzel a kéréssel azért esedezzetek, hogy az Isten szabadítson meg benneteket minden lelki és testi bajtól; se bûn, se szenvedés súlya alatt elkeseredés soha erôt ne vegyen rajtatok.

Egy kérésem lenne hozzátok. Ma estétôl minden este mondjátok öl közösen, fennhangon a legszentebb imánkat, a Miatyánkot, és aki a mennyekben van hallgassa meg minden kérésteket. Amen.


17. beszédvázlat

Isteni törvény követeli meg a házasság felbonthatatlanságát. Az Isten ezt a törvényt az emberi lélek mélyére írta, ennek érvényességére mindenki rájöhet, ha a családdal kapcsolatban az emberi életen egy kissé elfogulatlanul elgondolkodik.

A házasság felbonthatatlanságát, s ezzel az egész életre szóló hûséget megköveteli a férfi lelki fegyelme. Csak az olyan férj érdemli meg igazán a férfi nevet, aki tud uralkodni vágyain, hitvesének támasza, az erôs jellem példáját nyújtja gyermekeinek, és ilyen módon a család méltó feje. A bûnalkalmak nem sodorják ôt vétkes kalandokba. Épülhet rá egy család lelki és anyagi jóléte.

A nô méltósága ugyancsak a házasság felbonthatatlanságát, a holtig hûséget követeli meg. Mihelyt cserélik a feleséget, a nô megbecsülése lesüllyed. Ha veszít vonzóerejébôl, nincs többé megbecsülés számára. Odaadta ifjúsága ragyogását, s azután azt kell éreznie, hogy nincs többé szükség rá. Ez a bánásmód nem illik ahhoz az elgondoláshoz, amellyel a Teremtô a férfi áldozatos élettársának és a gyermekek anyjának szánta a nôt.

A házasság felbonthatatlanságát, a legteljesebb házas hûséget megköveteli a gyermekek java. Sokszor nagyon nehézzé válik a gyermekek nevelése lelki fegyelemre, ha az anyjukat vagy az atyjukat korán elragadja a halál. De ha a családból kiszakad az anya vagy az atya, akkor is ugyanilyen kedvezôtlen helyzet áll elô a gyermekek számára. Él mindkét szülôjük, és ôk mégis félárván nevelkednek fel. Kérdezzétek meg a fiatalkorú bûnözôk statisztikájának szakembereit, hogy többségükben milyen családokból kerülnek ki a fiatalkorú bûnözôk. Kérdezzétek meg a nevelôket, hogy többségükben milyen családokból jönnek a nehezen nevelhetô gyermekek. A felelet majd mindkét esetben a házasság felbonthatatlanságának szent törvénye mellett szól.

Fiatal férj, hiszem, hogy a kegyelem eszközeivel élsz, és erôd lesz majd ahhoz, hogy erôs akarattal, önlegyôzéssel megmaradj mindvégig hitvesed támaszaként, és egykor gyermekeid jó atyja leszel. Megérdemled mindig a férfi nevet.

Fiatal feleség, hiszem, hogy hitvesi hûségeddel és anyai kötelességteljesítéseddel mindig méltó leszel az Isten elgondolásához, és tiszteletet parancsolsz nemes, nôies magatartásoddal személyed iránt.

Sokszor felhangzik esküvôk alkalmával templomainkban egy-egy nagy zeneszerzô dallamára az ,,Ave Maria'' --, az Üdvözlégy. Ez a gyönyörû imádság a Szent Szûz méltóságát magasztalja, és átérezteti azt a másik, ha nem is ilyen szédítôen kimagasló, de hívô ember szemében mégis nagy méltóságot, amelyet minden vallásos, urához hûséges hitves és jó anya képvisel.

Mi is a Szent Szûz közbenjárása által kérjük a Mindenhatót, árassza rátok kegyelmeinek bôségét, hogy így, az Isten segítségével, te ifjú feleség, rászolgálj a megbecsülésre, személyedben magasra emelkedjék a nôi méltóság, és te, ifjú férj, a fegyelmezett családfô példaképe légy. Ez szolgálja egykor majd gyermekeitek javát. Amen.


18. beszédvázlat

Az Isten saját képmására teremtette az embert. Az Istennek, a végtelenül tökéletes lénynek nincs anyagban visszatükrözôdô képmása. Ezért nem lehet márványban vagy a vásznon színekben Isten képmását megalkotnunk. De az Isten képmása az emberi lélek.

Számodra most már, ifjú feleség, a hozzád legközelebb esô, szívedhez legközelebb álló Isten képmása fiatal férjed lelke, számodra, fiatal férj, a hozzád legközelebb álló Isten képmása hitvesed lelke. S mindkét képmás annál hívebben fejezi ki az eredeti vonásait, minél nemesebb, minél több erkölcsi értéket hord magában.

Néhány költôi sorral, Byron szavaival buzdítalak téged, ifjú feleség:

Nô az élet elsô tápforrása;

Nô tanít az elsô dadogásra;

Nô töröl az arcról legtöbb könnyet;

Nô virraszt halálos ágyad mellett.

Ezek a feladatok várnak reád. Megnyílnak elôtted az anyai hivatás hatalmas távlatai. Új emberi életeket táplálsz majd elsô tápforrásként. De ennél sokkal többet is teszel. Te tanítasz majd többeket az elsô dadogásra, az elsô szavakra, Jézus szent nevére és azután sok-sok jóra. Anyai szívvel, szeretettel vallásos jellemes fiúkat, tiszta lelkû leányokat nevelsz. Ez a te hivatásod.

Azután majd arcról könnyet törölsz. Te enyhíted majd urad fájdalmát az életküzdelemben. S megvalósul az egész életre szóló hûség: te virrasztasz majd nôi szíved minden melegével élettársad utolsó éjszakáján. Ennek a nemes hivatásnak a betöltésében az Isten képmását tedd magadban mindig tökéletesebbé.

Neked is megvan, ifjú férj, a saját hivatásod, a családatyának hivatása. Te annak betöltésével tökéletesíted magadban az Isten képmását.

Hivatástoknak csak kezdete ifjú együttlétetek. Hivatástok, hogy majd közösen neveljétek gyermekeiteket, egész életeteken keresztül megbecsüljétek egymásban az Isten képmását, és az élet alkonyán is egymás támaszai legyetek. S hivatásotok, hogy miután egész életeteken keresztül szent vallásunk gyakorlásával dolgoztatok magatokban Isten képmásán, meglássátok majd az eredetit, eljussatok arra a boldogságra, amely emberi szóval kimondhatatlan magasztosságával a legszebb házasélet boldogságát is határtalanul meghaladja. Amen.


19. beszédvázlat

A lelkiismeret gyakorlati ítélet egy-egy cselekedet erkölcsiségérôl. Új kötelességek háramlanak rátok a házasság megkötésének következtében. Ahhoz, hogy Isten elôtt tiszta lélekkel állhassatok, szükséges, hogy lelkiismeretetek szavát a házaséletre vonatkozóan is kövessétek.

Legyen a lelkiismeret szava helyes. Ha sokan könnyen is veszik a gyermek életének megtartására vonatkozó súlyos kötelességet, a ti lelkiismeretetek megvesztegethetetlenül követelje meg azt. A házastárs sokszor nincs jelen. A lelkiismeretetek követelje meg a hûséget akkor is, ha esetleg sokáig távol kell lennetek egymástól. A házastárs nem lát bele gondolataitokba, fantáziátok képeit nem szemlélheti, titkos vágyaitokat nem ismerheti. Ha hallgattok a helyes lelkiismeret szavára, akkor a belsô világban is fennmarad az erkölcsi rend. A gondolatokban, a képzeletvilágban, a vágyakban is megvalósul a házas hûség. Van-e a kölcsönös odaadó szeretetnek, van-e az igazi házias hûségnek ennél felségesebb megvalósulása?

Ha nem is általános, de már szokásba hozták az esküvô egész lefolyásának megörökítését a magnetofon segítségévél. A magnetofon szalagjára felveszik az orgona és az ének hangját, az esketô buzdításait, de a szalag hûségesen megôrzi a jegyesek kijelentéseit is, amelyeket akkor mondanak, amikor nyilatkoznak, hogy házastársul választják jegyesüket. Megôrzi az eskü szavait is. Azután elmúlnak hónapok, elmúlnak évek, és lejátsszák ismét az egész szent szertartást otthonukban. Felelevenedik az esküvô hangulata, s az eskü késôbb visszhangzó szavai mint szemrehányás vagy figyelmeztetés, vagy a hûségeseknek mint megnyugtatás szólalnak meg ismét.

Jó, ha valakinek ilyen eszköze van az emlékek felidézésére. De mi most nem a hangszalagra, hanem a lelketekbe véssük bele a házasok kötelességeit a jövôben a gyermekek iránt, valamint a jelenben és a jövôben egyaránt fennálló kötelességeket egymás iránt. Azt hiszem, ezeknek a szent perceknek megindultságában lelketek elég lágy ahhoz, hogy mélyen belevésôdjenek ezek a kötelességek. S majd amikor arra szükség lesz, szólaljon meg a lelkiismeret szava, az a szent, belsô hang, és ti Isten iránt engedelmes lélekkel családotok javára hallgassatok rá. Az evangélium magyarul örömhírt jelent. Örömhír egy eljegyzésnek vagy egy esküvônek híre is. De Isten evangéliuma a legnagyobb örömhír. Nem csupán parancsokat hirdet elôttetek a házasok kötelességeit illetôen, hanem megadja a diadalmas erôt is a kegyelem ahhoz, hogy lelkiismeretetek parancsait végre is hajtsátok, nehézségeiteken gyôzelmesen felülkerekedjetek, földi és örök célotokat elérjétek. Amen.


20. beszédvázlat

(Ez a beszédvázlat olyan jegyesek esketése alkalmával használható fel, akik eljegyzésük elôtt és után példásan vallásos élettel készültek a házasságra.)

A kereszténység megjelenését a világban mindenki által észrevehetô, áldásos eredmények kísérték. Ezek között az egyik legjelentôsebb az a hatás, amellyel Krisztus egyháza mindjárt fellépésével egy idôben a házasság intézményét magas erkölcsi színvonalra emelte. Ha nem számítjuk az ószövetségi kinyilatkoztatás hívei közül a buzgóbb lelkek házasságát, akkor a kereszténységen kívül álló kultúrnépek között aligha találhatjuk meg a házasságnak olyan páratlanul tiszta, magasrendû megvalósulását, mint az Úr Jézus igazi hívei között. Ezek az igazi keresztény házasok életük példájával az evangélium apostolaivá lettek, a kereszténység hatalmas erkölcsi erejét meggyôzôen bizonyították.

Erre a példaadásra nem csupán régen volt szükség, hanem minden korban, ma is szükség van rá. Ámde az igazi keresztény házassághoz igazi keresztény lelkek kellenek. Azokból a híveinkbôl lesznek jó házastársak, akik tiszta, fegyelmezett, vallásos élettel készülnek a házasok kötelességeinek teljesítésére. Az a katolikus ifjú készült fel helyes módon a házasság szentségének felvételére, aki a bûnbánat szentségének és az oltáriszentségnek kegyelmeivel és fegyelmezô erejével felvértezte magát, és így testben és lélekben tisztán lép az esküvôi oltár elé. És az a hajadon nézhet a legtöbb reménnyel a házasság elébe, aki tisztaságával megôrizte személyének üde frissességét, akinek külsô megjelenésében is legfôbb dísze a hamvas ártatlanság, és aki a szentségek erejével szilárd erkölcsi alapot szerzett magának. Az ô jegyességük ideje is szent. Gyengéd szeretetük egymás iránt nem csap át heves és az idealizmust hervasztó testi szenvedélybe, jegyességük nem bûnalkalmat teremt, hanem mindig újabb és újabb önlegyôzés által a legszentebb készület idejévé válik. Nem csupán arra jó, hogy még egyszer utoljára komolyan meggondolják a visszavonhatatlan szót, megfontolják, megkössék-e a felbonthatatlan köteléket, hanem arra is, mint azt Szent Ágoston olyan finom pszichológiai megfigyeléssel megjegyezte; ,,...nehogy a férj kevésre becsülje a feleségét, akire mint jegyesnek nem kellett várakoznia''.[21]

Ti példát adtatok a házasság jó elôkészítésére. Az egyháznak öröm, ha ilyen vallásos lelkületû hajadon és ifjú talál egymásra a házasságban, mint amilyenek ti vagytok, mert emberi számítás szerint biztosra vehetô az ilyen házasság fennmaradása és egykor majd a gyermekek igazi katolikus nevelése.

Ha sokan nem hiszik, hogy az igazi házas hûség megvalósítható eszmény, ti jó példátokkal mutassátok meg a kételkedôknek, hogy igenis megvalósítható, és mutassátok meg az utat is, hogy hogyan valósítható meg.

Biztosak vagyunk benne, hogy ti ezentúl is az Úr Jézus tanításának az útján haladtok. A ti otthonotok a benne hajlékra találó szeretettel, egyetértéssel példaképpé válik. Miként a kivilágított nagy város a feléje közeledô utasnak az est beállta után a felette emelkedô fénybúrával messzirôl jelzi jelenlétét, a ti családi tûzhelyetek másoknak is világít majd, felragyogtatja Krisztus egyházának erkölcsi erejét, és számotokra, valamint egykor gyermekeitek számára az édes otthon minden örömét nyújtja. Amen.


21. beszédvázlat

(Ez a beszédvázlat is példás keresztény életet élô jegyesek esketése alkalmával használható fel.)

Az Úr Jézus így búcsúzott mennybemenetele elôtt apostolaitól: ,,...tanúságot tesztek majd rólam...''[22] Ez nektek is szól fiatal házasok. Kettesben, de a késôbbi években, Istentôl reméljük, új családtagokkal többen is tanúskodtok majd az Úr Jézus mellett, a mi szent hitünk hatékonysága mellett, mivel a ti családotok élete nagy hozománnyal indul. Mindketten a legnagyobb kinccsel jöttök a közös otthonba, az istenszeretet kincsével.

Nem lehet csak szép szavakkal erôs emberi ösztönöket megzabolázni és ezáltal, a vallás fegyelmezô erejének igénybevétele nélkül elôkészíteni a jegyeseket a házasság megkövetelte erkölcsi erôfeszítések meghozatalára. De még azt is hozzá kell tennünk, hogy a jó házassághoz nem elegendô olyan, vallásosnak aligha nevezhetô lelkület sem, amely kimerülne Isten létezésének elfogadásában. Nem elég Istennek mint teremtônek létezését elfogadniuk az élettársaknak, hanem elôtte mint törvényhozójuk és bírájuk elôtt is meg kell hajolniuk.

Van egy szomorúnak látszó tétel hitünk tanai között. A hittudósok egyhangúan azt tartják, hogy kegyelem nélkül az ember nem tudja megtartani huzamos ideig az összes erkölcsi törvényeket; ide tartoznak a családi élet alapjait képezô erkölcsi törvények is. Azt mondtam szomorúnak látszó tétel, mert gyengeségünkre mutat. De egészen máshogy látjuk helyzetünket, ha számba vesszük azt, hogy az Isten bôven árasztja a kegyelmet. Bár igaz, hogy nem csupán a szentségekben adja, és nem csupán az imával hozzá fordulóknak juttatja, hanem szélesebb körben árasztja a természetfeletti segítséget, mégis a kegyelem Isten rendelte eszközei a szentségek és az imádság. Ha pedig meggondoljuk, hogy az ember milyen gyenge önmagában a kegyelem támogatása nélkül, és milyen könnyen szegi meg azokat a szent, isteni törvényeket, amelyek meg nem tartása esetében összeomlik a keresztény családi élet, akkor be kell látnunk, hogy mennyire nélkülözhetetlen a szentségek felvétele és az imádság.

Jól tudjátok, hogy addig a családi élet nem futhat zátonyra egyetlen katolikus családban sem, amíg a hitvesek havonta, mély áhítattal elvégzik a szentgyónásukat és szentáldozásukat.

Ha festeni tudnék, mint a keresztény Apelles, boldog Fra Angelico, akkor a festményeimhez ugyancsak felemelô tárgyat találnék az imádkozó és szentségekhez járuló családban. Az egyik kép a családot ima közben ábrázolná. A családtagok a feszület elôtt áhítatot sugárzó tekintettel, összetett kézzel végzik közös imájukat. A másik képen áldozást látnánk. Az áldoztatórács egy részét elfoglalnák a térdepelô családtagok: az édesapa, az édesanya és a gyermekek. Éppen a családfôn van az áldozás sora. Jézus Krisztussal egyesül, és a többiek áhítattal várják, hogy másodpercek múlva rájuk is sor kerüljön.

Ezek a képek, amelyek most lelkünk szemei elôtt megjelentek, a ti jövôtöket ábrázolják. Életetek, amely eddig lefolyt, ígéret arra vonatkozóan, hogy képzeletünknek ezekbôl a képeibôl valóság lesz. Erôsen bízom benne, hogy megtartjátok mély hiteteket, használjátok a kegyelem eszközeit, és így bôven részesültök majd ezentúl is az Isten természetfeletti segítségében, meg tudjátok majd tartani Isten szent törvényeit, és családi életetekkel is az Úr Jézus mellett tesztek tanúságot. Amen.


22. beszédvázlat

Amikor bevonulnak a fiatal jegyesek a templomba, velük mintha a tavasz illata áramlanék szét a szent falak között. Már sokszor teremtettek ehhez hasonló tavaszi hangulatot az egyház látható feje, a Szentatya elé járuló fiatal házasok, akik házasságuk megkötése után még a Szentatyának, Krisztus földi helytartójának áldásában is részesülni akartak. Egy ilyen alkalommal, amikor boldogemlékû XII. Pius pápa beszélt a fiatalokhoz, gyönyörû szavakat mondott arról a természetfeletti szeretetrôl, amely az Istenbôl árad felénk. A következôket mondotta: ,,Ti tudjátok, hogy a világon sem a fiatal anya szeretete, sem a fiatal házasok kölcsönös gyöngédsége még távolról sem közelítheti meg azt a végtelen szeretetet és gyöngédséget, amellyel az Isten valamennyi lelket és egyenként mindegyikteket körülvesz és magához ölel''. Ti ezt a gyönyörû hasonlatot jobban megértitek, mint mások, amikor a gyengéd szeretet nemcsak fogalom, hanem közvetlen, erôs élmény a lelketekben.

Ti könnyen megértitek, miért van az, hogy a nagy szentek az emberi lélek találkozását az Istennel a földön elérhetô legtökéletesebb szeretetben, a házasság hasonlatával világítják meg.

Az Isten és a lélek között megvalósul a legtökéletesebb bizalom, miként az igazán jó házasságban az egymást ôszintén szeretô hitvestársaknak nincs titkuk egymás elôtt.

Az Isten és az emberi lélek bensôséges kapcsolatából az emberi lélekben szent derû fakad, miként az igazán ôszintén szeretô hitvestársak lelkét öröm tölti el, biztosak abban, hogy élettársuk szeretete feléjük árad.

Az Isten és az emberi lélek bensôséges szeretete csak úgy igaz, ha az emberi lélek is állandónak, véglegesnek szánja, felbonthatatlannak tartja ezt a szent kapcsolatot az Istennel, miként felbonthatatlan a házasok köteléke.[23]

Ismétlem, ti, fiatal házasok, jobban megérthetitek az Isten és vele a szeretet ilyen magasrendû kapcsolatában álló emberi lélek viszonyának fenséges voltát, bensôségét, derûjét és olyan állandó jellegét, hogy abban semmi körülmények között sincs helye felmondásnak.

Bár a szenteknek ez az istenközelsége nem sok léleknek jut osztályrészül, de minél többet megvalósítotok belôle imaéletetek, a szentségek gyakori és buzgó vétele, valamint az ezzel együttjáró keresztény élet által, annál tisztább, annál ôszintébb, annál bensôségesebb és szilárdabb lesz a szeretetnek az a köteléke is, amely benneteket ezekben a percekben egymáshoz kapcsolt. Amen.


23. beszédvázlat

A házasság szentsége megszenteli a házasfeleket egymáshoz fûzôdô vonzalmukban, és kapcsolatukat természetfeletti szintre emeli. Ez annyit is jelent, hogy nem elégséges a házasságnak csak szerelmi oldalát látnunk magunk elôtt.

Hiszen az a szerelem magában nemcsak hogy múló szenvedély, de ha csak az érzékiség oldaláról tekintjük, akkor annak legerôsebb fellángolásáról is elmondható, hogy ,,...az élet a testben sohasem boldogság, hanem félig megölt... valami...''[24] Még hozzáteszem, hogy ezt az idézetet nem Szent Ágostontól, hanem Thomas Manntól vettem.

Mi hittel tekintünk a házasságra. Szentséget látunk benne. Minden igazi keresztény házasság annak a természetfeletti viszonynak tükre, amely összefûzi a mi Urunk Jézus Krisztust és az egyházat. Hallgassuk csak meg Szent Pál apostol szavait: ,,Férfiak! Szeressétek feleségteket, amint Krisztus is szerette az egyházat, és föláldozta magát érte...''[25]

A ti házasságtok is legyen Krisztus és az egyház egymáshoz fûzôdô szeretetének hû tükre. Krisztus az áldozatot hozta, éspedig a legnagyobbat az egyházért. Ezáltal az áldozatos és gyengéden szeretô férj példaképe. Az egyház pedig hûségesen fejének vallja Krisztust, és engedelmes hitvesként követi fejét. Az összekötô kapocs köztük olyan szétszakíthatatlan, hogy a történelem évezredeinek hányattatásai közepette soha el nem hagyják egymást. Ezt az elszakíthatatlan kapcsot kicsiben visszatükrözi az elszakíthatatlan házas kötelék.

Amikor a szülôk a gyermekáldást elfogadják, akkor a házasság ezzel a természetes tevékenységével is visszatükröz valamit Krisztus és az egyház szent kapcsolatából, éspedig azt a természetfeletti termékenységet, amely jellemzi Krisztus és az egyház egymáshoz fûzôdô szeretetét. A lelkek természetfeletti élete sarjad ki ebbôl a szeretetbôl.[26]

Ti ma ünnepeltek. De az ünnepnap elmúlik, és az élet tónusát általában a hétköznapok adják, a ti házaséletetekét is. De éppen abban áll az emelkedett, keresztény házasélet, hogy visszatükrözzétek a hétköznapok egymásutánjának hosszú sorában Krisztus és az egyház viszonyának bensôségét és az azt jellemzô hûséget, valamint szent termékenységet.

Te, férj, szeresd feleségedet, mint Krisztus szerette az egyházat, és feláldozta magát érte, és te, feleség, úgy viszonozd ezt a szeretetet, miként az egyház Krisztus szeretetét. Amen.


24. beszédvázlat

Nektek ma sokan boldogságot kívánnak. Mi is azt tesszük. De innen az oltártól az Úr Jézus tanítása nyomán a boldogság útját is meg tudjuk mutatni. Az Úr Jézus legnagyobb beszédét, amelyet a szentírás megôrzött, a nyolc boldogsággal kezdte. Ez a házasok igazi boldogságának útja is.

Ezek közül vegyünk fontolóra néhányat.

,,Boldogok, akik éhezik és szomjazzák az igazságot: majd kielégítik ôket''.[27] Ez az igazság a lélek jósága, a lélek tisztasága, a megszentelô kegyelem állapota. Nem állítunk olyan naivságot, hogy bármelyitek is elkerülhetné az élet szenvedéseit. Azok elérnek mindenkit, a legjobb házasfeleket is. De minden szenvedés ellenére is nem érzitek-e meg az olyan otthonban a boldogság ragyogásának egy-egy sugarát, ahol a házasfelek a megszentelô kegyelem állapotát teljes szívbôl iparkodnak megtartani?

,,Boldogok az irgalmasok: majd nekik is irgalmaznak''.[28] A családon belül az irgalmasság testi és lelki cselekedeteinek gyakorlása által egymás támaszai lesztek az élet minden viszontagságában. A megosztott bánat már csak fél bánat lesz. S amikor az irgalmasság cselekedeteinek gyakorlásában nem szorítkoztok csupán a saját családotok tagjaira, hanem jóságtokat kiárasztjátok másokra is, számot tarthattok az Isten irgalmasságára. Ha irgalmasok vagytok, nektek is irgalmaz majd.

Vegyünk még egyet a nyolc boldogságból: ,,Boldogok a tisztaszívûek: ôk meglátják Istent''.[29] Az igazi keresztény házasok az érzéki vágyak fékentartásával megôrzik szívük tisztaságát. Az ilyen vallásos fiatalasszony nem fogadja el más szerelmét, csak az életpárjáét. Az ilyen erôs akaratú férfi szerelemmel nem közelít máshoz, csak az élettársához. Ôk a hitvesi szerelmet is megszentelik azzal, hogy alárendelik azt az Isten akaratának. Azzal szolgálják az élet fakadását. Ezeknek a tisztaszívû házasoknak otthonában Isten szent törvényei uralkodnak. S ôk krisztusi értelemben boldogok a földön. S ezen az úton haladnak a teljes boldogság felé, amely számukra az örökkévalóságban valósul meg.

Halmozzon el benneteket a mindenható Isten a nyolc boldogság minden ajándékával. Amen.


25. beszédvázlat

Ezekben a percekben megalakult egy új keresztény család. Megáldottuk ôket, s ezzel az áldással valami ahhoz hasonlót tettünk, mint amikor templomot szentelünk. Miként a templomszenteléskor a szívekben felkel a remény, hogy az emberi lelkek a szent helyen a természetfeletti adományok bôségében részesülnek majd, s a templom hajójában, mint valami biztos irányban haladó, erôs szerkezetû hajó fedélzetén utaznak az örök boldogság partjai felé, a házasok megáldásakor is felkel a remény, hogy ezek a fiatalok nem csupán a mézeshetek tûnô örömeinek néznek elébe, hanem sokkal nagyobbaknak. Életük Istennek tetszô élet lesz, sorsuk egész életre összefonódott, és gyermekeiket derék, vallásos emberekké nevelik majd egykor.

De vajon nem vak remény-e ez, amelyrôl a költô lemondóan énekelte:

Földiekkel játszó

Égi tünemény,

Istenségnek látszó

Csalfa vak remény![30]

Hiszen jönnek majd a forró kísértések. A kísértô suttogja: ,,Tested a tied!'' Azért, hogy akkor majd a szenvedély el ne sodorjon benneteket, készüljetek fel.

Egy családi jelszót mondok nektek: ôszinteség. Lelketeket ki kell tárnotok.

La Rochefoucauld megállapítása a következô: ,,Gyakran szégyellnénk legnemesebb cselekedeteinket, ha a világ látná mindazokat az indító okokat, amelyekbôl azok fakadnak''.[31] S ha valaki nem dolgozza ki magában az egyenes jellemet, vagy alaptermészetében nincs benne az átütô erejû hajlam az ôszinteségre, akkor bizony kettôsség húzódik végig életén a gondolatok, a szándékok és a külsô kifejezések, a szavak, gesztusok, pózok között, sôt akárhányszor a jócselekedeteknek látszó tettek és a mögöttük meghúzódó alantas számítás között.

A vallásos keresztény lélek egyenességre törekszik, kerüli a hazug szavakat és tetteket. Sôt még ennél is többet tesz: kitárul. Igazi bûnbánat felindítása után feltárja belsejét lelkiatyja elôtt, s fogadja a bûnök bocsánatával együtt Isten természetfeletti adományait, a kegyelmeket.

Az ôszinte kitárulás jellemzi az egymást igazán megértô házasok egymáshoz való viszonyát is. Nem riadnak vissza hibáik beismerésétôl sem egymás elôtt, hiszen a másik házasfél szeretettel hallgatja meg azokat, és csak segíteni akar.

Így fonódnak össze a lelkek. Az ôszinteségnek ebben a légkörében szeretetük, miként a legigazibb barátság esetében szokott történni, olyan összhangba hozza ôket, amelyben már egybeolvad minden szándékuk. Aquinói Szent Tamás Ciceró-idézettel jellemzi a barátoknak ezt a lelki egységét: ,,...a barátok ugyanazt szokták akarni, és ugyanazt vetik el''.[32] Ilyenek az igazán jó házasok is.

Még ha téved, ha hibázik is a házasfél, a jó hitves még akkor sem fogadja mártír arccal, és nem teszi meg, hogy napokig hidegen viselkedjék vele szemben, hanem segít.

Nélkülözhetetlen az ôszinteség a gyermek nevelésében is. Emeljünk fel egy nagyobb követ a szabadban. A nap világossága és melege elôl menekülnek a sötét, nyirkos földet igénylô férgek. Hasonlóképpen az olyan otthonban, ahol az ôszinteség, a nyíltság uralkodik, ahol ismeretlen a hazug szó, ott a bûnnek nincs jó táptalaja. Onnan menekül, a nyíltság verôfényét kerüli, és az alakoskodás kiismerhetetlen sötétjében rejtôzik el. A gyermekek pedig az ôszinteség egészséges légkörében könnyen szívják magukba a legmagasztosabb erkölcsi törvényeket Jézus Krisztus evangéliumából.

A nyílt ôszinteség a gyóntatószékben és a nyílt ôszinteség az otthonban megôriz benneteket az Istennek és egymásnak. Ha így tesztek, akkor nem vak remény szülte csalfa tünemény családotok boldog jövôje.

Otthonotokat megszenteli a keresztény erények gyakorlása. A középkori eredetû fenséges dómokra mondják, hogy azok kôben kifejezett ,,Credo''-k. A katolikus hit megvallásának páratlan módja volt ezek építése. Azt mondtam, hogy ahhoz hasonló történt most itt, mint akkor, amikor templomot szentelünk. De ti nem kôbe vésitek hiteteket és szereteteteket, hanem abba az ôszinte szellemben alakuló családi életbe, amely szintén az Istent dicséri, akárcsak valamely ôsi dóm sok évszázados fennállásával és mûvészi pompájával. Amen.


26. beszédvázlat

Van egy család, amelyet példának kell magatok elé állítanotok. Ez a szent család. Ennek a családnak a tagjai a legfelségesebb példát nyújtották minden házasfél számára.

Ifjú feleség, tanulj a Szent Szûztôl. Igaz, egyedülálló kiváltságaiban részes nem lehetsz. Minden leány elôtt élete alakítására két szent út nyílik. Vagy megôrzi szûzi voltát Istennek tetszô áldozat gyanánt, és ilyen módon bizonyos értelemben Jézus arája lesz. A másik szent út Isten törvényeinek betartásával, érintetlen tisztaságának megôrzésével egészen az oltár lépcsôjéig, az anyai hivatás követése. Csak egyetlen leány volt, aki mindkét út áldásaiban részesült: a názáreti Szûz. Ilyen több nincs. Te, ifjú feleség, az anyai hivatást választottad. Már most mondj igent e szent hivatás követelményének a gyermekek elfogadását illetôen, miként a Szent Szûz Szent Fiát elfogadta. Égi hírnök szavára válaszolta: ,,...legyen nekem a te igéd szerint''.[33]

Te pedig, ifjú férj, tekints Szent Józsefre. Az Úr erre a férfira rábízhatta a legnagyobb kincset, a názáreti Szent Szüzet. Most terád is kincset bízunk ifjú feleséged személyében. Az Isten ajándéka ô, és a szülôknek is drága kincse. Ezentúl te védd, légy támasza, szeresd. Ôrizd meg ôt durva emberek sértéseitôl, de óvjad attól is, nehogy saját fegyelmezetlenséged miatt testben vagy lélekben szenvednie kelljen.

De mindkettôtök legfôbb példaképe a szent család tagjai közül az Úr Jézus Krisztus, ô amellett, hogy példakép, a leghatalmasabb segítség is, kegyelmének isteni erejével segít. Ô mondotta a legmeghittebb környezetben, az utolsó vacsorán: ,,Aki bennem marad és én ôbenne, az bô termést hoz. Hiszen nélkülem semmit sem tehettek''.[34] Nem azt mondta, hogy nálam nélkül keveset tehettek, hanem azt, hogy nálam nélkül semmit sem tehettek. Viszont vele bô termésre van biztos kilátás. Ti is ôvele, a házasság szentségének, aztán ismét és ismét a bûnbánat és az oltáriszentségnek erejében majd meghozzátok a bô termést. Keresztény házasságtok gyümölcseit bemutatjátok majd az Istennek. Melyek ezek a gyümölcsök, amelyek létrejöttét várjuk a ti közremûködésetekkel az Isten kegyelmének segítségével? Ezek a gyermekek, valamint azoknak az erényeknek bô termése, amelyekre a szent család magasztos példát mutatott. Amen.


27. beszédvázlat

Mindnyájan láttatok már szappanbuborékokkal játszó gyermekeket, amint gyönyörködnek azok ragyogó színeiben, és amikor az üres gömb hozzáér valamihez, csak egy kis szappanhab marad a helyén, megtette feladatát, csupán gyermekek játéka volt. Gyermekek játszhatnak szappanbuborékokkal, de ha egy felnôtt a szerelmet csupán a testi-lelki gyönyör játékának tartja, és amit az Isten az életfakadás forrásának szánt, kiragadja a családi szentélybôl, az a társadalom alapját képezô család intézménye ellen vét. Élete pedig, amelyet nagy mohósággal gyönyörökkel akar betölteni, végül a szivárványos színekben pompázó szappanbuborékok sorsára jut.

A keresztény lélek ismeri a földi értékek múlandóságát. A virágzó testi szépség tünékeny voltának is tudatában van. Dante az elköltözött lélekkel mondatja el a nagy figyelmeztetést:

Mert olyan testnek voltam viselôje,

hogy soha szebbet Természet s Mûvészet

nem alkotott -- és ím, por lett belôle![35]

Ezt átérzi a keresztény lélek, de hallja az apostol figyelmeztetését is: ,,...testetek a bennetek lakó Szentlélek temploma...''[36] --, és a szerelemben is valami magasztosat lát. Ismeri annak Isten rendelte szerepét, és tudja kötelességét. Fegyelemmel ôrködnie kell azon, hogy az emberi élet forrása sértetlen tisztaságát megôrizze. Tudatában van annak, hogy milyen nagy esemény új emberi élet sarjadása, és az új emberi lelket teremtô Isten milyen titokzatosan nagy szerepet szánt a szülôknek az új élet indításában, olyan nagyot, hogy annak egyetlen emberhez méltó helye csak egy szentélyben, a felbonthatatlan, Isten rendelte házasság intézményében lehet.

Nem testi születésrôl, hanem a megigazulásban a lélek újjászületésérôl olvassuk a Szentírásban: ,,Mindenkinek azonban, aki befogadta, hatalmat adott, hogy Isten fiává legyen, annak, aki hisz ôbenne. Aki nem vérbôl, sem a test ösztönébôl, sem a férfi akaratából, hanem Istenbôl született''.[37] Bár, ismételjük, ez más születés, mint az ember testi születése, de azok a házasfelek valósítják meg legméltóbban az Isten terveit, szolgálják leghûségesebben a maguk részérôl az élet fakadását, akik lélekben újjászülettek, élik az isteni kegyelem életét, s testük valóban a Szentlélek temploma.

Az Isten, aki emberi értelemmel felfoghatatlan boldogsággal boldog önmagában, nem tartotta fenn a boldogságot magának, hanem árasztja a boldogságot teremtményeire. Egy-egy fénylô sugarat lövell a fiatal házasok dobogó szívébe is. Ilyenkor úgy látszik, hogy az elvesztett paradicsom örömei visszatérnek a földre, az új családok otthonába. Olyan ez, mint az örök boldogság záloga. A végtelenül boldog lény, az Isten megadta nektek is túláradó módon a természetes boldogságot, s ezzel is jelzi, hogy még ennél sokkal többet készít számotokra. Csak az ô útjait járjátok, hogy azt is elérjétek. Amen.


28. beszédvázlat

(Olyan alkalomra, amikor mindkét jegyes részérôl jelen vannak a szorgalmas, munkában és gondos nevelésben kiváló szülôk.)

Ezekben a szent és boldog percekben, amikor itt álltok az oltár elôtt, megköszönjük az Istennek mindazt, amit nektek adott. De Isten után hálás szívvel meg kell köszönnötök jó szüleiteknek is mindent, amit nyújtottak nektek. Munkájukkal lehetôvé tették, hogy elérjétek családalapításotok nagy ünnepét. Ôk most szerényen háttérbe vonulnak, de szívetekben mindig ott kell élnie irántuk a gyermeki ragaszkodásnak, ameddig csak életben vannak. El kell halmoznotok ôket az igazi, a tettekben megnyilvánuló hála minden jelével. Sôt meg kell ôriznetek szereteteteket még akkor is, amikor szüleitek már az örökkévalóságba költöztek.

Tanuljátok meg tôlük a becsületes helytállást állapotbeli kötelességeitek teljesítésében.

Minden igazán keresztény lelkületû ember örömmel hallja a saját példájára hivatkozó Szent Pál apostol öntudatos kijelentését: ,,Senki kenyerét ingyen nem ettük, hanem ... megdolgoztunk érte, hogy senkinek közületek ne legyünk terhére.''[38] Eddig is tudtátok ezt, és azt is, hogy az Isten munkára szólít bennünket, mert teremtett követ és földet, de nekünk kell felépítenünk a házat, teremtett növényt, de nekünk kell vásznat szônünk, teremtett gabonát, de nekünk kell dolgoznunk, hogy kenyér váljék belôle.

Hiszem, hogy eddig is helytálltatok állapotbeli kötelességeitek teljesítésében ott, ahová hivatástok állított. De most már kötelességteljesítésetek új fényben ragyog. Saját családi otthonotok javát is elômozdítjátok vele. Nagyobb felelôsségtudat fogja el lelketeket. Mint hitvesek távoztok errôl a szent helyrôl, és ha a családi otthontokért munkálkodtok, akkor azokért dolgoztok, akiket ti minden embernél jobban szerettek: a hitvestársért, és majd, Istentôl reméljük, késôbb gyermekeitekért. Az elôttetek olyan nagyon kedves személyek szeretete is ösztönözzön szorgalomra.

Az állapotbeli kötelességeitek hûséges teljesítésével neveljétek majd ugyanerre a becsületes helytállásra gyermekeiteket is, ha annak az ideje elérkezik. Ne felejtsétek el az ôsi igazságot, hogy a nevelés nagy részben önnevelés, a nevelô önnevelése arra, hogy jó példát adjon. Az olyan gyermekek, akik egész fiatalkorukban dolgoskezû édesanyát és édesapát láttak maguk elôtt, kevésbé válnak csak szórakozást keresô és minden komoly erôfeszítéstôl visszariadó felnôttekké, mert a jó példa hatalmas vonzóerôvel hat.

Becsületes helytállástokkal így szolgáljátok a ti kis családotok és hazánk nagy családjának javát.

Ha egy kedves hozzátartozó sírja szorosabbá fûzi a gyászoló kapcsolatát a hazai földdel, és elmondhatja a sír elôtt: ,,Ez a hant, mely ideköt'' --, mennyivel inkább köti össze a hitveseket a hazával egy kedves otthon! Nem egy hant a koporsó felett, hanem hitvesnek szeretô szíve, és majd -- reméljük --, gyermekeitek ölelô kis karja fûzi szorosabbra lelketek ragaszkodását hazánkhoz.

Tekintsetek fel legfôbb példaképünkre. Az Úr Jézus szent keze sokszor emelkedett imára, és sokszor nyúlt a munkaszerszám után. Az Ô példájára ti is imádkozó és dolgos kézzel törekedjetek az örök haza felé, és szolgáljátok a ti földi otthonotok és földi hazánk javát. Amen.


29. beszédvázlat

Amikor megkötitek egymással Isten színe elôtt a szent frigyet, akkor imával fordulunk a Mindenhatóhoz. Azt kérjük, hogy töltse el lelketeket a szeretet erényével, mert ez a legszükségesebb ahhoz, hogy emberek ugyanaz alatt a fedél alatt egyetértésben élhessenek.

A szeretettel többet adunk másoknak, mint ami jog szerint jár, többet, mint amit az igazságosság mérlegén önzés és részrehajlás nélkül pontosan ki kell mérnünk.

De a szeretet nem korlátozódhat csupán a családi fészekre. Az emberiség nagy családjának tagjai vagyunk. Szent hitünk azt tanítja, hogy egy emberpártól származik az egész emberiség. Közös vér csörgedezik valamennyiünk ereiben, azt tanítja, hogy minden ember ilyen értelemben is testvér. Ezért nem is igazi szeretet azoké a házasoké, akik önzô módon örülnek boldog, fiatal életüknek. Amint a fösvény elzárja pénzét és a szívét mindenki elôtt, ôk is bezárkóznak. Csak egymás érdekeit szolgálják. Sok-sok gyengéd figyelmességgel halmozzák el egymást, de ha az otthonukból kilépnek, mások már csak rideg közönyt, vagy éppen szívtelenséget tapasztalnak részükrôl. Pedig egymáshoz fûzôdô vonzalmukat csak felemelné, megnemesítené, ha a többi embertársukkal éreztetnék szívük ôszinte együttérzését, igazi segítô szándékukat.

Szeretnetek kell elsôsorban az Istent, azután családotokat, de szeretnetek kell az emberiség nagy családjának minden tagját is. Nem zárhattok ki senkit. Az igazi szeretet kivételt nem ismer. Ha egy nagy város több száz kilométeres távvezetéken kapja az áramot, és a nagy távolságnak egy-két centiméteres szakaszán megszakad a vezeték, akkor az egész háztengerre sötétség borul, és megállnak az összes villanymotorok, amelyeket ez a vezeték hajtott áramával.

Így van ez a szeretet áramával is. Ha száz és száz embert szeretnénk, és egyet gyûlölnénk, akkor a szeretet árama megszakadna, sem igazi istenszeretet, sem igazi emberszeretet nem lenne már bennünk. Nem lenne igazi szeretet a családtagok iránt sem. De ha megvan az Isten és minden embertárs iránt, akkor igazi szeretetben részesülnek a család tagjai is. Ez lesz az igazi emberi magatartás részetekrôl.

A szeretet azonban földi életetekben soha sincs készen. De nem azért van ez így, mert a szeretet nem lenne kifejezhetetlenül nagy érték, hanem azért, mert ez is a szeretet felséges tulajdonsága. Nincs készen, mert semmi sem szûkíti keretek közé. Az Isten kegyelmével egész földi életünkben minden korlátozás nélkül növelhetô.

A ti szeretetetek is legyen holnap még nagyobb, mint ma, az esküvô napján, és legyen negyed század múlva még mélyebb, mint ebben az esztendôben, hogy a földi életetek befejezésével készen legyen az örökkévalóság számára.

Az olyan hitveseknek, akikben ez a szeretet lakik, azoknak lakhelye nem csupán fedelet nyújt, ahol nyugvóhelyet és kényelmet találnak, hanem édes otthont. Ennek az otthonnak szíve az édesanya. Ide a férj visszavágyik, bárhová kerüljön is. Ezt a gyermekek jobban szeretik, mint akár a játszóteret, akár a mozit. Ennek a benyomásai mindig megmaradnak a lelkükben, és még késô öregkorukban is annak a helynek az emléke kíséri ôket, ahol elôször hallották ezeket a szavakat: ,,Édes gyermekem!''

Legyen nagy szeretetetek, hogy legyen igazi otthonotok, és ezt a szeretetet árasszátok ki minden embertársatokra. Amen.


30. beszédvázlat

Regények és filmek szerzôi szívesen fejezik be mûveikben az izgalmas küzdelmekben bôvelkedô eseménysorozatot boldog házassággal. Két fôszereplô szereti egymást, házasságuk elôl minden akadály elhárul, azután megtartják az esküvôt. Ez a megoldás legtöbbször találkozik az olvasó, illetve a nézô kívánságával is. A történet ezzel befejezôdik. Így van ez a mozivásznon és a könyvek lapjain, de nincs így az életben. A házasság megkötése nem annyira befejezés, hanem sokkal inkább kezdet.

De amit ti elkezdtek, az nem járatlan út. A keresztény házasság egyidôs a római katolikus egyházzal, megközelíti a két évezredet, és ezt a hosszú próbát fényesen kiállta. A legnemesebb szempontokból, az igazi bensôséges házas kapcsolat, valamint a gyermekek erkölcsi nevelése szempontjából minden más házassági formát megelôz a felbonthatatlan keresztény házasság. Csak ilyen házasság felel meg a kinyilatkoztató Isten akaratának, s ennek a házasságnak az igazolását adja a távoli múltba visszanyúló és a jelen tapasztalat.

Ebben a családban, amely megfelel a keresztény házasság eszményének, a családfô a férj. ,,Minden férfi feje Krisztus, az asszony feje a férfi...'' --, így olvassuk szent Pál apostol levelében.[39] Ámde ez a fôség nem a fônök fôsége a beosztottal szemben, hanem a kölcsönös szeretet függôsége. Ha a családfô ezt a szerepet méltó módon tölti be, akkor a függôség édes teher az élettársa számára. Szívesen igazodik férjének bölcs, józan irányítása szerint.

A szeretet az Úr Jézus országának ,,Magna Charta''-ja.[40] S ti a családotokban, az Úr Jézus országának kicsi sejtjében ezt a szeretetet valósítjátok meg. Ne maradjon ez szépen hangzó szó, hanem nyilvánuljon meg sok-sok jóságos, áldozatos tettben. Te, fiatal férj, viselkedjél mindig keresztény lovagiassággal hitveseddel szemben. Köszönd meg szívességét, szólj elismeréssel minden munkájáról, amelyet otthonod javára odaadással végez. S ha a kötelesség ôt is, mint a legtöbb asszonyt, elszólítja minden hétköznap otthonából, hogy másutt is dolgozzék, akkor ne hagyd ôt magára a házi munkában, hanem te is vedd ki a részedet belôle. Így azután a lelki finomság sokszoros megnyilvánulása még jobban összefûz benneteket, még bensôségesebbé teszi majd a fiatal feleség hûséges ragaszkodását urához. Az idô azokat a lelki értékeket, amelyek az ilyen házas életbôl fakadnak, csak gyarapítja, és ha az arc ifjú üdeségét lassanként magukkal ragadják is a tovatûnô évek, elmondhatjuk az ilyen keresztény házasokról azt, amit Edmondo de Amicis a költô anyjáról írt: ,,Az idô nem törli le mindig a szépséget...''[41] Nem törli le az ilyen házasokét sem, sôt azokat az értékeket, amelyek a lelket széppé teszik, és amelyek annyira közel hozzák egymáshoz a hitveseket, csak növeli.

A keresztény házasság intézménye közel kétévezredes, de nem öregedett el. A ti házasságtokban is ifjú pompában bontakozik ki. Istenszeretetetek megnemesíti szereteteket hitvestársatok iránt. Dante az emberi szellem egyik leggyönyörûbb alkotását, nagy mûvét, az Isteni színjátékot fejezte be azzal az ünnepélyes hitvallással, hogy a szeretet mozgatja a napot és minden csillagot.[42] Ez az isteni szeretet vezessen benneteket a ti Jézus Krisztus tanításához igazodó családi életeteken keresztül egészen az isteni szeretetben való legteljesebb részesedés elnyeréséhez. Amen.


Javaslatok más beszédvázlatokra

Egyéni kidolgozásra ajánljuk még az esküszöveg parafrázisának elkészítését a megfelelô buzdításokkal. Egy másik beszéd tartalmazhatná a házasság szertartásainak elmagyarázását megfelelô utalásokkal a házaséletre.


Beszédvázlat olyan házastársak ezüstmenyegzôjére, akiknek hûsége példaképül állhat a fiatalok elôtt -- Függelék
Beszédvázlat olyan házastársak ezüstmenyegzôjére, akiknek hûsége példaképül állhat a fiatalok elôtt	Függelék

Az óraütés mindig figyelmeztetés is: az idô múlik. Figyelmeztetés az nemcsak akkor, amikor negyedórákat üt, vagy üti a delet és az éjfélt, hanem még sokkal inkább akkor, amikor negyedszázad elmúlását jelzi.

Legyen ez az óraütés felhívás a hálaadásra. Mély hálával kell megköszönnötök Istennek, hogy együtt megérhettétek ezt a családi ünnepet; meg kell köszönnötök a gyermekáldást; meg kell köszönnötök a házasélet adományait, minden segítséget a házastárs részérôl életutatok, vagy talán keresztutatok könnyebbé tételében, hiszen minden érték végsô fokon az Istentôl származik.

Ez az óraütés alkalmat ad nekem, az ezüstmenyegzôs párt megáldó lelkipásztornak arra, hogy szeretteitek és ismerôseitek elôtt elismeréssel, dicsérettel forduljak hozzátok. Megérdemlitek. Mindenki ismer hûtlen házasokat, akik egymást elhagyták, szenvedélyükre hallgattak, a házastársban tragikus fájdalmat idéztek elô, és gyermekeikben a családi vihar romboló hatásával tettek kárt. Ti példát mutattatok másoknak, a hûség példáját.

Felmerült már az a gondolat, hogy a válni készülô házastársak tárgyalására mint tanúkat odaültessék a gyermekeiket, hogy a szégyen pírja süsse a könnyelmû házasok arcát, és visszariadjanak a végzetes lépéstôl. Talán ennél is hatásosabb lenne, ha a tárgyalóterem közönségeként odahívnák az ezüstmenyegzôs párok seregét. Talán ennek a magas erkölcsi színvonalon álló közönségnek a jelenléte hatna a könnyelmû, de még minden jó iránt érzéketlenné nem vált házastársakra.

Lehet, hogy ez a gondolat soha nem valósul meg, nem lépitek át soha ilyen hivatalos helyiségnek a küszöbét, mégis fényes tanúságot tesztek a szent hitünk megkövetelte házassági hûség mellett, valahányszor együtt jelentek meg az emberek elôtt, és ôk látják, hogy a negyedszázad nem hûtötte le bennetek a gyengéd szeretetet egymás iránt, hanem inkább még elmélyítette azt. Ilyenkor a jó példa vonzó ajándékát nyújtjátok mindenki számára, aki megismer benneteket. Gyermekeiteknek pedig harmonikus egyetértéstekkel az otthon nyugalmát és sok-sok felbecsülhetetlen értékét teremtettétek meg. Milyen jelentôsége van annak gyermekeitek egész élete számára, hogy ôk a ti odaadó gondoskodástok által a jó katolikus nevelés és a meleg otthon minden áldásában részesültek?

Az óra ütött. Figyelmeztetett az idô múlására és ezzel arra, hogy szép életeteket még sok nemes cselekedettel gazdagítsátok, és lelketeket a szentségekben bôven áramló isteni kegyelem elôtt kitárjátok.

Az Isten áldjon meg benneteket házaséletetek második negyedszázadára is. Amen.


Beszédvázlat példát mutató házastársak aranymenyegzôjére -- Függelék
Beszédvázlat példát mutató házastársak aranymenyegzôjére	Függelék

Megható szertartás az aranymenyegzôs áldás. Ilyenkor felelevenednek az emlékek, fôként annak az eskünek az emléke, amelyet a hitvestársak félévszázad elôtt ifjú szívvel letettek. Ötven esztendeje ti is megesküdtetek: ,,...holtomiglan, holtáiglan, semminemû viszontagságában én ôt el nem hagyom...'' Akkor fiatalos erôben álltatok az oltár elôtt, ma már a hosszú élet terhének viselése következtében törôdöttebben, akkor a szerelem tüze hevített benneteket, most csendes, hûséges szeretet árad szívetekbôl a hitvestárs felé, akkor az ígéretes jövô reménységével álltatok az oltár elôtt, ma inkább a múlt emlékeivel. Ámde életeteknek ezt a két állomását összeköti egy nagyon erôs kapocs: annak az eskünek hûséges megtartása. Ebben ragyogó példát mutattatok. Fiatalok, keresztény élettel kövessétek ôket.

Egy lelkipásztor aranymenyegzôs házaspárt áldott meg. Emlékezetükbe idézte esküjüket: ,,...holtomiglan, holtáiglan én ôt el nem hagyom...'' --, és elismeréssel adózott félévszázados, hûséges szeretetüknek. Azután tovább is szépen teltek napjaik, míg csak az öreg néni az örök hazába nem költözött. A temetôben a férje ott állt a koporsó mellett. Ugyanaz a lelkipásztor végezte a temetést, aki megáldotta ôket aranymenyegzôjük alkalmával, és a sírnál elismételte az eskü szavait: ,,...holtomiglan, holtáiglan, semminemû viszontagságában én ôt el nem hagyom...'' --, majd hozzátette: ,,Ti ezt az esküt az utolsó betûig megtartottátok.'' Nem ünneprontás részünkrôl most az élet befejezésének említése, hanem ennek a félévszázados hûségnek felmagasztalása.

Most lelkünk ismét visszaszáll annak a boldog napnak az emlékéhez, amikor örök hûséget esküdtetek egymásnak. Bár nem tudjuk visszaadni nektek izmaitok rugalmasságát és erejét, és nem tudjuk visszavarázsolni arcotokra a fiatalság üdeségét, és régen elröppent már házasságtok elsô heteinek önfeledt boldogsága, mégis azt mondom nektek, hogy a mi szent hitünk megbirkózik az öregedésnek sokak számára nagyon súlyos problémájával. Abban a lélekben, amelyben megvan az erôs hit és az istenszeretet, fellángol a remény tüze is. Igaz, hogy ô is viseli az idôs kor terhét, mégis ezt a földi életet az Isten örök látása felé vezetô útnak tekinti, és reméli az Isten hatalmas segítségét végsô céljának eléréséhez. Reménye az Isten felé száll, aki egyedül tudja csillapítani az emberi lélek szomjúságát a tökéletes boldogság után. Ezzel a reménnyel az idôs hitvestársak lelkébe visszaköltözik valami az ifjú házasok napsugaras boldogságából.

Kérjük az Úristent, hogy adjon nektek még hosszú életet és azt a keresztény derût, amellyel még az öregkor keresztjének terhe alatt is felragyogtatjátok példátokkal a felbonthatatlan, krisztusi házasságeszmény szépségét, és kapjátok meg ennek a hûségben eltöltött életnek földi és örök jutalmát. Amen.


Jegyzetek

1	1Kor 3,6
2	Vö. Shakespeare, Sonnets, CXVI. 2-4.: Love is not love, Which alters when it alternation finds Or bends with the remover to remove.
3	Breviarium Romanum, die 4. Maii, lectio IV. (A régebbi beosztás szerint.)
4	Lk 7,12-15
5	Breviarium Romanum, die 4. Maii, lectio VII. (Szintén a régebbi beosztás szerint.)
6	Ex Commentariis s. Hieronymi in epistolam ad Galatas, lib. 3., cap. 6.
7	Mt 19,6
8	Jn 2,2
9	Petôfi Sándor: Mit szól a bölcs?
10	Vörösmarty Mihály
11	Ter 1,28
12	Ter 2,24 és Aquinói Szent Tamás: Summa contra Gentiles, lib. 3., cap. 123.
13	Szalézi Szent Ferenc: Filotea,  III.  rész,  19.  fej.
14	Mt 19,6
15	Petôfi Sándor: Jövendölés
16	Aquinói Szent Tamás: Summa Theologica, I--II. qu. 113. a. 9.
17	Így adjuk vissza Szent Ágoston gondolatát: ,,...praedestinatorum autem salus et iustificatio permanebit''. A fordítás szó szerint részletes és a beszédbe nehezen beleilleszthetô magyarázatot tett volna szükségessé.
18	Petôfi Sándor: Jövendölés
19	Róm 13,14
20	Mt 6,9-13
21	Ide iktatjuk az eredeti szöveget. Ezzel akarjuk ellensúlyozni fordításunk letompított voltát: ,,...ne vilem habeat maritus datam, quam non suspiraverit sponsus dilatam''.
22	ApCsel 1,8
23	Vö. Ad. Tanquerey: Précis de Theologie Ascétique et Mystique, édition VII., n. 1470. (Magyarul is.)
24	Jákob, fordította Sárközi György, Atheaneum kiad. 290. l.
25	Ef 5,25
26	Vö. Dr. Gál Ferenc: Katolikus hittételek, Budapest, 1960. 252. l.
27	Mt 5,6
28	Mt 5,7
29	Mt 5,8
30	Csokonai Vitéz Mihály: A reményhez
31	Maximes
32	Summa Theologica, II-II. qu. 29. a. 3. (,,Amicorum est idem velle, et nolle.'')
33	Lk 1,38
34	Jn 15,5
35	A purgatórium, XXXI. ének, 49-51.
36	1Kor 6,19
37	Jn 1,12-13
38	2Tesz 3,8
39	1Kor 11,3
40	E. Pacelli (késôbb XII. Pius) pápai legátusnak a budapesti eucharisztikus világkongresszuson elhangzott záróbeszédébôl.
41	A mia madre
42	A paradicsom, XXXIII. ének, 144-45.


1Kor 3,6


Vö. Shakespeare, Sonnets, CXVI. 2-4.:

Love is not love,

Which alters when it alternation finds

Or bends with the remover to remove.


Breviarium Romanum, die 4. Maii, lectio IV. (A régebbi beosztás szerint.)


Lk 7,12-15


Breviarium Romanum, die 4. Maii, lectio VII. (Szintén a régebbi beosztás szerint.)


Ex Commentariis s. Hieronymi in epistolam ad Galatas, lib. 3., cap. 6.


Mt 19,6


Jn 2,2


Petôfi Sándor: Mit szól a bölcs?


Vörösmarty Mihály


Ter 1,28


Ter 2,24 és Aquinói Szent Tamás: Summa contra Gentiles, lib. 3., cap. 123.


Szalézi Szent Ferenc: Filotea,  III.  rész,  19.  fej.


Mt 19,6


Petôfi Sándor: Jövendölés


Aquinói Szent Tamás: Summa Theologica, I--II. qu. 113. a. 9.


Így adjuk vissza Szent Ágoston gondolatát: ,,...praedestinatorum autem salus et iustificatio permanebit''. A fordítás szó szerint részletes és a beszédbe nehezen beleilleszthetô magyarázatot tett volna szükségessé.


Petôfi Sándor: Jövendölés


Róm 13,14


Mt 6,9-13


Ide iktatjuk az eredeti szöveget. Ezzel akarjuk ellensúlyozni fordításunk letompított voltát: ,,...ne vilem habeat maritus datam, quam non suspiraverit sponsus dilatam''.


ApCsel 1,8


Vö. Ad. Tanquerey: Précis de Theologie Ascétique et Mystique, édition VII., n. 1470. (Magyarul is.)


Jákob, fordította Sárközi György, Atheaneum kiad. 290. l.


Ef 5,25


Vö. Dr. Gál Ferenc: Katolikus hittételek, Budapest, 1960. 252. l.


Mt 5,6


Mt 5,7


Mt 5,8


Csokonai Vitéz Mihály: A reményhez


Maximes


Summa Theologica, II-II. qu. 29. a. 3. (,,Amicorum est idem velle, et nolle.'')


Lk 1,38


Jn 15,5


A purgatórium, XXXI. ének, 49-51.


1Kor 6,19


Jn 1,12-13


2Tesz 3,8


1Kor 11,3


E. Pacelli (késôbb XII. Pius) pápai legátusnak a budapesti eucharisztikus világkongresszuson elhangzott záróbeszédébôl.


A mia madre


A paradicsom, XXXIII. ének, 144-45.


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása
A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár

	Isten hozta a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárban, a magyarnyelvû keresztény irodalom tárházában! A Könyvtár önkéntesek munkájával mindenki számára elektronikus formában terjeszti Isten Igéjét. A Könyvtár bemutatása


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása

Célkitûzés

Állomány

Irányítás, központ

A Könyvtár használata, a könyvek formája

A Könyvtárban található file-ok neve

A file-ok felhasználási módjai

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Megkötések a szöveg formájára

Érdeklôdés/Javaslat

Minôség -- állandó javítás

A könyvtár mottója

Célkitûzés

A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár (PPEK) célja az, hogy mindenki számára hozzáférhetôvé tegye a teljes magyarnyelvû katolikus egyházi, lelki irodalmat elektronikus formában. A lelkipásztori munka támogatása mellett elôsegíti az egyházi kutatómunkát, könyvnyomtatást és az írott, magyar keresztény értékek bemutatását, megôrzését, terjesztését. A könyvállomány mindenki számára ingyenesen rendelkezésre áll az Internet hálózaton keresztül. Egyházi intézményeknek és személyeknek postán is elküldjük a kért anyagot.

Állomány

Minden szabadon másolható, szerzôi jogvédelem alá nem esô egyházi és vallási vonatkozású kiadvány része lehet a Könyvtárnak: a Szentírás (többféle fordításban), imakönyvek, énekeskönyvek, kódexek, pápai dokumentumok, katekizmusok, liturgikus könyvek, teológiai munkák, szentbeszéd-gyûjtemények, keresztutak, lelkigyakorlatok, himnuszok, imádságok, litániák, istenes versek és elbeszélések, szertartás-könyvek, lexikonok, stb.

Irányítás, központ

Központ:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055, USA
	(Az Egyesült Államok New Jersey államában levô Szent István Magyar Római Katolikus egyházközség)
Levelezés:	Felsôvályi Ákos
	322 Sylvan Road
	Bloomfield, NJ, 07003, USA
	Tel: (973) 338-4736
	Fax: (973) 338-5330
	e-mail: felso@comcast.net
A Könyvtár használata, a könyvek formája

Ebben az elektronikus könyvtárban nincs olvasóterem, hanem a szükséges könyveket ki kell venni (vagyis ,,letölteni''). Letöltés után mindenki a saját számítógépén olvashatja, ill. használhatja fel a szöveget. A hálózaton keresztül böngészni, ill. olvasni drága és lassú. A saját személyi számítógép használata a leggyorsabb és legolcsóbb, a könyv pedig az olvasó birtokában marad. Azoknak, akik nem rendelkeznek Internet-kapcsolattal, postán elküldjük a kért könyveket. Ebbôl a könyvtárból ügy kölcsönözhetünk, hogy nem kell (és nem is lehet) a kikölcsönzött könyveket visszaadni!

	A Könyvtár a kiadványokat kétféle alakban adja közre:
1.	formálatlan szövegként, ami a további feldolgozást (könyvnyomtatás, kutatómunka) teszi lehetôvé szakemberek számára és
2.	a Windows operációs rendszer Súgó (,,Help'') programjának keretében, ami a könnyû olvasást és felhasználást teszi lehetôvé mindenki számára (a szövegek -- külön begépelés nélkül -- egy gombnyomással egy szövegszerkesztô programba vihetôk át, ahol azután szabadon alakíthatók).
A Könyvtárban található file-ok neve

Minden kiadvány négyféle file formában található meg a Könyvtárban: text file (formálatlan változat), help file (,,Súgó'' formátum), sûrített text file és sûrített help file. Ezenkívül minden help file-hoz tartozik egy ikon file.

Minden file nevének (file name) a két utolsó karaktere a verziószám (01 az elsô változaté, 02 a másodiké, stb). A file nevének kiterjesztése (file extension) mutatja a file típusát:

	txt:	text file,
	zpt:	sûrített text file,
	hlp:	help file,
	zph:	sûrített help file és
	ico:	a Help file-hoz tartozó icon file.

Például a Vasárnapi Kalauz címû könyv elsô változatának (,,01'') négy formája: VASKAL01.TXT, VASKAL01.HLP, VASKAL01.ZPT, VASKAL01.ZPH; az ikon file pedig: VASKAL01.ICO.

A sûrítést a legelterjedtebb sûrítô programmal, a PKZIP/PKUNZIP 2.04 DOS változatával végezzük. A sûrítés nagymértékben csökkenti a file nagyságát, így a letöltés/továbbítás sokkal gyorsabb, olcsóbb. A file-t használat elôtt a PKUNZIP program segítségével kell visszaállítani eredeti formájába. (Például a  "PKUNZIP  VASKAL01.ZPH" utasítás visszaállítja az VASKAL01.HLP file-t.)

A file-ok felhasználási módjai

Mivel minden mûvet kétféle formában ad közre a Könyvtár, a következô kétféle felhasználási mód lehetséges.

1. A text file felhasználása

Ez a file formálatlanul tartalmazza az anyagot. A felhasználó betöltheti egy szövegszerkesztô programba, és ott saját ízlése, szükséglete szerint formálhatja. Például ha az anyagot ki akarjuk nyomtatni könyv alakban (feltéve, hogy az szabadon publikálható), akkor ebbôl a text file-ból könnyen  elô tudjuk állítani a nyomdakész változatot.

Vigyázat! A text file minden sora sorvég-karakterrel végzôdik, ezeket elôbb el kell távolítanunk, és csak utána szabad a formálást elkezdenünk.

A szövegben a kezdô idézôjelet két egymást követô vesszô, a felsô idôzôjelet két egymást követô aposztrófa és a gondolatjelet két egymást követô elválasztójel képezi (lásd a szöveg formájára vonatkozó megkötéseket késôbb).

Az egyes fejezeteket csupa egyenlôségjelbôl álló sorok választják el egymástól. A file eleje ezt az ismertetést tartalmazza a Könyvtárról.

Ezt a text file-t felhasználhatjuk szövegelemzésre is, amihez természetesen szükségünk van valamilyen elemzô programra.

2. A,,súgó'' file felhasználása

Ez a file formátum igen egyszerû olvasást, felhasználást tesz lehetôvé a Windows operációs rendszerben megszokott ,,súgó'' programok formájában. (Az ajánlott képernyô felbontás VGA.)

Az elektronikus könyv legnagyobb elônye az, hogy a szöveg elektronikus formában áll az olvasó rendelkezésére. A ,,Másol'' gombbal a teljes fejezet átvihetô a vágóasztalra [Notepad]) és onnan a szokásos módon: ,,Szerkesztés'' és ,,Másol'' [Edit és Paste] paranccsal bármilyen Windows szövegszerkesztôbe. Ugyanezt érjük el a Ctrl+Ins gombok együttes lenyomásával is. Ha nem akarjuk a teljes szöveget átvinni, akkor használjuk a ,,Szerkesztés'' [Edit] majd a ,,Másol'' [Copy] utasítást a program menüjérôl, minek következtében a fejezet teljes szövege megjelenik egy Másolás párbeszéd-panelban. A kijelölt szövegrészt a ,,Másol'' utasítás a vágóasztalra [Notepad] viszi, és onnan az elôbbiek szerint folytathatjuk a munkát.

A programból közvetlenül is nyomtathatunk fejezetenként a ,,File'' és ,,Nyomtat'' [Print] utasítással. A nyomtatott szöveg formája kissé eltérhet a képernyôn láthatótól. A nyomtatott szöveg betûtípusa ,,Arial'', betûmérete 10 pontos. Ha más formátumra, betûtípusra vagy -nagyságra van szükségünk, akkor vigyük elôbb a szöveget a szövegszerkesztô programunkba, ott állítsuk be a kívánt formátumot, és utána nyomtassunk.

	Ahhoz, hogy a ,,súgó'' file-t használni tudjuk, a következôket kell tennünk (a ,,Vasárnapi kalauz'' címû könyvvel mutatjuk be a lépéseket).
1.	A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárból töltsük le a VASKAL01.HLP és a VASKAL01.ICO file-okat a saját gépünk ,,C:\PAZMANY'' nevû alkönyvtárába. (A VASKAL01.HLP helyett letölthetjük a sokkal kisebb VASKAL01.ZPH file-t is, de akkor letöltés után ki kell bontanunk a "PKUNZIP VASKAL01" utasítással.)
2.	Készítsünk egy programindító ikont. A Programkezelôben kattintsunk elôször a ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoportra. (Ha az még nincs felállítva, akkor hajtsuk végre a fejezet végén leírt ide vonatkozó utasításokat.) Ezután válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Program'' utasításokat a menürôl. A párbeszed-panelban a következôket gépeljük be:
	Megnevezés:	Vasárnapi Kalauz
	Parancssor:	WINHELP C:\PAZMANY\VASKAL01.HLP
	Munkakönyvtár:	C:\PAZMANY
	Ezután kattintsunk az ,,Ikon'' nevû utasításra, és adjuk meg a C:\PAZMANY\VASKAL01.ICO file-t.

Ha ezután rákattintunk az így felállított ikonra, a program elindul, és olvashatjuk a könyvet.

A ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoport felállítása:

A Programkezelô menüjérôl válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Programcsoport'' utasítást. A párbeszéd-panelban a következôt gépeljük be:

	Megnevezés:	Pázmány Péter E-Könyvtár
Ezután zárjuk be a párbeszéd-panelt.

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A könyveket bárki elektronikus úton letöltheti a Könyvtárból (lásd a Könyvtár Internet címét) vagy postán megrendelheti (lásd a postai címet). Egyházi intézményeknek és személyeknek ingyen küldjük el a könyveket, mások a rendeléssel együtt 3 dollárt vagy annak megfelelô pénzösszeget küldjenek a lemez- és postaköltség megtérítésére.

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Az általános elvek a következôk:

1.	A Könyvtár mindenkinek rendelkezésére áll személyes vagy tudományos használatra. Ha a Könyvtár anyagát publikációban használják fel, akkor kérjük az alábbi hivatkozás használatát:

,,A szöveg eredete a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár -- a magyarnyelvû keresztény irodalom tárháza.''

2.	Egyházi intézmények és személyek kereskedelmi célokra is ingyenesen használhatják a Könyvtár anyagát, csak azt kérjük, hogy a kiadványuk elején helyezzék el az elôbbi utalást. A Könyvtár fenntartja magának azt a jogot, hogy eldöntse: ki és mi minôsül egyházi személynek, ill. intézménynek. Kérjük, keresse meg ez ügyben a Könyvtárat.

3.	Ha a Könyvtár kiadványait nem egyházi intézmény vagy személy kereskedelmi célokra használja fel, akkor az elôbbi utalás feltüntetésén kívül még kérjük a haszon 20%-át a Könyvtár számára átengedni. A befolyt összeget teljes egészében a Könyvtár céljaira használjuk föl.

Elôfordulhat, hogy ezek az elvek bizonyos könyvekre nem vonatkoznak, mert a szerzôi jog nem a Könyvtáré. Az ilyen könyv része az állománynak, lehet olvasni, lelkipásztori munkára felhasználni, de kinyomtatása, -- bármilyan formában --, tilos. Az ilyen jellegû korlátozások minden könyvben külön szerepelnek. (Lásd a könyvek elektronikus változatáról szóló fejezetet!)

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Minden pénzügyi támogatást hálásan köszönünk, és a központi címre kérjük továbbítani. Az anyagi támogatásnál is fontosabb azonban az az önkéntes munka, amellyel állományunkat gyarapíthatjuk.

 Kérünk mindenkit, akinek a magyar katolikus egyház sorsa és az egyetemes magyar kultúra ügye fontos, hogy lehetôségeinek megfelelôen támogassa a Könyvtár munkáját. A munka egyszerû, bárki, -- aki már használt szövegszerkesztô programot --, részt vehet benne.

Hogyan lehet az állomány gyarapításában részt venni?

A munka egyszerûen egy-egy könyv szövegének számítógépbe való bevitelét jelenti. Elôször optikai beolvasással (szkennolással), automatikus úton, egy nyers szöveget készítünk, amit aztán az önkénteseknek ki kell javítaniuk. A munka lépései így a következôk:

1.	Ellenôrizzük, hogy a kiválasztott könyv szabadon másolható-e (nem esik-e szerzôi jogvédelem alá), vagy meg lehet-e kapni a Könyvtár számára a másolás jogát. Ez ügyben vegyük fel a kapcsolatot a Központtal.
2.	Ellenôrizzük, hogy a könyvet még nem kezdte-e el senki begépelni. Ez ügyben is vegyük fel a kapcsolatot a Központtal. A Könyvtár állandóan tájékoztat a begépelés alatt álló munkákról.
3.	A könyvet küldjük el a Központnak, ahol optikai beolvasással elkészítik a nyers szöveget.
4.	A Központ visszaküldi a nyers szöveget egy számítógépes lemezen a könyvvel együtt. A nyers szöveget tetszôleges szövegszerkesztô-formában lehet kérni. Ha az eredeti kiadvány nem alkalmas optikai beolvasásra (rossz minôség, régies betûtípusok stb. miatt), akkor az önkéntesnek kell a nyers szöveget is begépelnie.
5.	Végezzük el a nyers szöveg ellenôrzését és javítását. Ez a munka legidôigényesebb része, és ettôl függ a végleges szöveg helyessége! Kövessük a szöveg formájára vonatkozó megállapodásokat (lásd a következô részt).
6.	A kész szöveget küldjük vissza lemezen a Központnak.
7.	A Könyvtár ezután elkészíti a kívánt file-formákat és a könyvet behelyezi a Könyvtár állományába.
Megkötések a szöveg formájára

Mivel mindenki számára hozzáférhetô módon kell a szövegeket tárolnunk, egyszerûségre törekszünk. Általános szabály az, hogy semmilyen tipográfiai karaktert vagy kódot nem használunk, csak a billentyûzetrôl bevihetô karakterek szerepelhetnek a szövegben. A szöveg készítésekor kérjük a következô megállapodásokat betartani:

1.	Margó: 1 hüvelyk (2.54 cm) bal- és jobboldalt.
2.	Betûtípus: Arial, 10 pontos.
3.	Alsó idézôjel: két vesszô szóköz nélkül,
	felsô idézôjel: két aposztrófa szóköz nélkül,
	gondolatjel: két elválasztójel szóköz nélkül,
	idézôjel idézôjelen belül: aposztrófa (alsó és felsô idézôjelként egyaránt).
4.	Tabulátor karakter megengedett (a tabulátorokat fél hüvelyk, azaz 1.27 cm távolságra kell  egymástól beállítani).
5.	Semmilyan más formálási kód nem megengedett.
6.	Lábjegyzet helyett szögletes zárójelbe kerüljenek a hivatkozások száma (pl. [1]), és a hozzátartozó magyarázatok a file legvégén egymás után, mindegyik új sorban kezdve.
Érdeklôdés/Javaslat

A már meglevô állományról, a készülôfélben levô könyvekrôl, az önkéntes munka lehetôségeirôl és a Könyvtár legújabb híreirôl a következô címeken lehet tájékoztatót kapni:

1. levél:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055-7894, USA

2. elektronikus posta (e-mail): felso@comcast.net

3. elektronikus hálózat (World Wide Web):	http://www.communio.hu/ppek vagy
	http://www.piar.hu/pazmany
Minôség -- állandó javítás

A Könyvtár állományának minôségét állandóan javítjuk, újabb és újabb változatokat bocsátunk közre (a file nevének utolsó két karaktere a változat számát jelenti). Kérjük ezért a Könyvtár minden tagját, olvasóját, hogy jelentsen minden felfedezett szöveghibát. A levélben (postai vagy elektronikus levélben egyaránt), közöljük az új, javított sort az ôt megelôzô és követô sorral együtt. Így a szövegkörnyezetben elhelyezve, könnyû lesz a hibát megtalálni és javítani. Miután a file új változata (új verziószámmal) felkerült a Könyvtárba, a régit töröljük.

Kérjük, a könyvekkel és a Könyvtár munkájával kapcsolatos észrevételeit, javaslatait, kritikáját közölje velünk! Segítségét hálásan köszönjük.

A könyvtár mottója egy szentírási idézet

Ha ugyanis az evangéliumot hirdetem, nincs mivel dicsekednem, hiszen ez a kötelességem. Jaj nekem, ha nem hirdetem az evangéliumot! Ha önszántamból teszem, jutalmam lesz, ha nem önszántamból, csak megbízott hivatalnok vagyok. (1Kor 9,16-17)