Copyright: Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár


Címoldal
	A borító és az illusztrációk Miletics Katalin Janka bencés oblata munkái Tartalomjegyzék


Barlay Ö. Szabolcs

Jelképek a keresztúton

A borító és az illusztrációk

Miletics Katalin Janka bencés oblata munkái

Budapest, 1999

Második kiadás


Tartalomjegyzék

A könyv elektronikus változata

Mosdótál Tekintetek A kezek Segítô jelek Kövek, sziklák, kôszívek A tôr A kereszt A leplek	Vagy kattintson a jelképre...


A könyv elektronikus változata

Ez a program az azonos címû füzet második kiadásának elektronikus változata. A könyv 1999-ben jelent meg Budapesten a PANAX Kft. Nyomdaüzem készítésében (felelôs vezetô: Nagy József). Az elektronikus változat a szerzô, Barlay Ö. Szabolcs, engedélyével készült. A könyvet lelkipásztori célokra a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár szabályai szerint lehet használni. Minden más szerzôi jog a szerzô tulajdonában marad.

A nyomtatott kiadvány kapható a szerzônél a következô címen:

P. Barlay Ö. Szabolcs

8000 Székesfehérvár

Petôfi utca 2.

Telefon: 06/30976-4800


Mosdótál

Amikor Pilátus ,,megadta magát'' és sarokba szorították a fôpapok, gyáván, gerinctelenül mégis halálra ítélte Jézust, akit elôbb ártatlannak nevezett. Hogy kimutassa ,,ártatlanságát'' ebben a szörnyû ítéletben, jelképesen tálat hozatott ítélôszéke elé, és megmosta kezét: ,,én ártatlan vagyok ez igaznak vérontásában''. (Mt 27,24)

Pilátus ezzel a félrevezetô, hazug tettével nem lett ártatlan, -- sôt még cinikusabbá lett! -- De nekünk vannak olyan szent eszközeink, melyek valóban segítenek abban, hogy igazán ártatlanokká válhassunk. Tekintsünk most ezekre úgy, mint olyanokra, melyek nem viszik Jézust a Kálváriára, és minket megszentelnek. Íme néhány közülük.

Szenteltvíztartó. Ez is tál, -- benne szenteltvíz. Ha úgy használom, ahogy a liturgia elgondolta, akkor lelkemet megmentem Jézus halálos ítéletétôl. Sôt felmentem Ôt, mert leborulok, térdet hajtok, ujjamat a ,,mosdótálba'' teszem, keresztet vetek magamra, hogy így mutassam ki tiszteletemet Jézus iránt. ,,Uram, én imádlak, és ártatlannak tartalak Téged, tégy engem is ártatlanná legalább most, amikor betérek Hozzád a templomba''.

Kézmosás a szentmisében. A Felajánláskor, még mielôtt elkezdenénk a legszentebb cselekedeteket, elôbb a pap -- és lélekben vele együtt a hívek -- egy tálhoz lépnek, megmossák kezüket -- de valójában a lelküket! --, hogy legalább most, ezekben a percekben tisztán, ártatlanul lehessenek jelen az Utolsóvacsora termében. (Jézus is ezért mosta meg apostolainak lábát, még Júdásét is!) ,,Mosd le Uram bûneimet, és vétkeimtôl tisztíts meg engem''... Ezek nem Pilátus szavai, -- nem hazugok, nem cinikusok, hanem igazán a bûnbánatból fakadnak.

Bûnbánat szentsége. Ez még megrendítôbb, és épp azért kaptuk, hogy megmentsük Jézust a keresztrefeszítéstôl. Nincs megrendítôbb, mint az ôszinte, megtérô gyónás; és miközben megvallom bûneimet, hallom a feloldozás szavait a keresztrefeszített Jézus ajkáról: ,,Én feloldozlak téged... Menj, és többé ne vétkezzél! ...ártatlanná tettelek, --- kezdjél új életet.'' -- Lemosás ez is. Ítélet hangzik el itt is. De a székben nem Pilátus ül, hanem Jézus. Itt is van ,,mosdótál'', melyben Jézus lemossa megváltói szenvedésével bûnös lelkemet. -- Nincs megrendítôbb, mint amikor hangosan felzokog gyónása végén a megtért bûnös.

Keresztség szentsége. A keresztelendô fejére vizet öntünk, -- a keresztvíz itt is egy tálba csurog... ,,Én téged megkeresztellek az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek nevében.'' Régen keresztelô medencében alámerítéssel történt a felnôtt keresztelés (a liturgia ezt ma is megengedi). -- Ez az igazi ártatlanság szentsége: megszabadít minden bûntôl. Olyannyira, hogy felnôtt keresztelésekor ez helyettesíti a gyónást: a keresztvíz ugyanis minden bûntôl ,,lemossa'' lelkünket, és Isten ártatlan gyermekévé avat minket.

Mosdótál Jézus passiójában! Íme mi mindent szentelt meg Jézus szenvedése. Mert ahhoz, hogy az imént említett jelképek és szentségek valóban ártatlanná tehessenek minket, ahhoz Jézus megváltói szenvedésére volt szükség. ,,Imádunk és áldunk Téged Krisztus, mert szent kereszted által megváltottad a világot'', és ártatlanná tudsz tenni minket. Amen.


Tekintetek

A szemek is jelen vannak a keresztúton. Hányféle jelet tudunk adni tekintetünkkel! Ó, ahogy egymásra tud nézni két ember. ,,Meglátni és megszeretni...'' mondja a régi mondás. Tekintetek találkozásából születnek meg a nagy barátságok, a nagy szerelmek. A tekintet tud ,,teremteni''; felnézünk valakire, akiben megtaláljuk azt, akit keresünk: az ideált. -- De a tekintet képes a gyûlöletre is, a megvetésre, lenézésre; tud ,,felöltöztetni'', de képes ,,levetkôztetni'' is... mindegyik szerepel a Passióban. ...Hogyan tekintettek Jézusra az emberek, -- a csôcselék, -- a fôpapok, -- a jobb és a bal lator: mindegyik ránézett, és mennyire mást látott Jézusban az egyik, és mennyire mást, a másik; az egyik könyörgött hozzá, a másik káromolta. És ránézett a százados is, -- ô meg istent látott benne. És én?

Jézus ránézett Júdásra. Már máskor is, de az Utolsóvacsorakor külön; akkor, amikor az apostolok egymásután kérdezték: csak nem én vagyok az áruló? Ránézett Júdásra is, de ô nem bírta elviselni tekintetét. Kirohant a terembôl... ,,és akkor éjszaka volt''. (Jn 13,30)

Jézus ránézett Péterre, -- és visszahozta! -- Hajnalban a kakas kukorékolásakor Péter megtagadta Mesterét, de most a Pretórium udvarán a megkötözött, meggyalázott Jézus megbocsátón ránézett kétségbeesett tanítványára, Simon Jónás fiára. Tekintetük találkozott, és ebbôl új Péter született. Volt ô már férj, vô, halász, tanítvány, -- de azt, ami most történt benne, eddig nem ismerte: a bûneit sirató férfi most született meg: egy életre!

Jézus ránézett Édesanyjára, Máriára, -- és örökre vele maradt! Ó, hányszor nézett rá. Elôször ott Betlehemben a jászolban. És hányszor találkozott tekintetük gyermekkorában, -- és késôbb, amikor fáradtan hazaérkezett. De most, itt a Golgotán volt legjobban szüksége a tekintetére. Mi lett volna, ha letekint a keresztrôl, és hiába kereste volna Édesanyja arcát, azt a tekintetet, mellyel csak az édesanyánk tud ránk nézni... Halljátok édesanyák, apák, lelkiatyák! Nekünk mindig ott kell lennünk Gyermekeink keresztútján. Urunk, Jézusunk tekints ránk! Amen.


A kezek

Mennyi jelkép rejtôzködik a kezekben is! A munkások keze... Édesanyánk, apánk keze. -- Mi mindent lehet tenni kezünkkel kiskorunktól kezdve: ,,Kis kacsóid összetéve szépen, imádkozzál, édes gyermekem!''... Integetni, átkarolni és imádkozni, úgy ahogy Dürer örökítette meg azt a felejthetetlen két férfi kezet.  --,,Uram irgalmazz'', ahányszor ezt mondom, legszívesebben összekulcsolom kezemet, és tíz ujjamat egymáshoz szorítva kérek az Úrtól kegyelmet...

De van ökölbe szorított kéz is! Ismerjük mindannyian, hisz ilyennel csaptak arcunkba, gerincünkbe negyven éven át. És ököl sújtott le Jézusra is.

Milyen volt Jézus keze? Ahány jelenet az Evangéliumban, annyi kézmozdulat: -- csodákat tevô kéz, -- gyógyító kéz, -- felemelô kéz, -- Pétert az örvénybôl kiemelô kéz, -- a vihart lecsendesítô kéz, -- a templomban rendet teremtô ostorozó kéz, -- az út porába író kéz, -- a megkövezéstôl megmentô kéz, -- Jákob kútjából vizet kérô kéz. De egy sem annyira jellegzetes, mint az Eucharistiát megáldó kezének gesztusa. Errôl ismerték meg a kétségbeesett emmauszi tanítványok is.

Jézus keze Nagypénteken. ...Megérkeztünk a Keresztútra. Rettenetes súly és még nagyobb szégyen. Irtózott tôle, -- de amikor elérkezett a pillanat, és hozták a katonák a kereszt-gerendát, két kezével elfogadta, vállára vette. Azóta elválaszthatatlan Jézustól a kereszt; de azoktól is, akik követni akarják: ,,Aki utánam akar jönni, vegye fel keresztjét.'' Kereszt nélkül nem követhetem, -- nincs hitelem... Vegyem fel keresztemet? Hogyan? Mivel? Két kezemmel, úgy ahogy Jézus tette. ...Uram, taníts meg erre a gesztusra. Ne engedd, hogy összeroskadjak alatta...

Az Atya keze. Sokféleképpen lehet a kézzel jelet adni: kézfogás, tiszteletadás, becsületszó megpecsételése, -- kéz a kézben, kezek egymásba kulcsolása... De van egy egészen különleges jeladása a kezeknek: amikor egyik a másiknak a kezét ,,visszaszorítja''. A nagy betegek, a ,,menthetetlenek'' a haldoklók szoktak így jelet adni a mellettük állók, a hûségesen együttérzôk kezének érintésére. Amikor Jézus utolsó perceit élte a keresztfán, kínszenvedésének utolsó ,,gesztusa'' is ilyen volt: ,,Atyám, kezedbe ajánlom lelkemet'' (Lk 23,46). Átszegezett kezét nyújtja az Atyának, aki ,,visszaszorítja'' Egyetlenének, ,,szerelmetes Fiának'' kezét.

Uram, add, hogy így fejezhessem be én is életemet. Kezemet már most feléd nyújtom, és Te szorítsd vissza. Amen.


Segítô jelek

Vegyük észre az apró jeleket is, -- annyi erôt adnak! Mennyi szeretet van elrejtve bennük. ...Mert igaz, hogy a Golgotára vezetô úton van Kaifás is, Júdás is, Pilátus is, Péter is, -- de van hûséges János is! A kereszthordozáshoz nagy hûség kell! A hûség, különösen ha olyan, mint a tiszta szívû Jánosé, bátor és kitart a végsôkig, usque ad mortem...

Bátorok voltak az asszonyok is, -- bátrabbak, mint Jézus tanítványai. Az asszonyok végig kísérték Jézust fel egészen a Kálváriáig. Olyan helyre álltak, hogy Jézus észrevegye zokogásukat... Mily érdekes! Jólesik neki együttérzésük, de nem elégszik meg vele: nem elég sírni, zokogni, siránkozni. Nem elég a bajokat észrevenni és jajgatni miattuk. Ezért mondja nekik Jézus: Ne miattam sírjatok, hanem gyermekeitekért, családotokért, unokáitokért. Ez a mai Nagyböjt legjézusibb üzenete! Ne fáradjatok bele, -- tegyetek meg mindent értük: ima, önmegtagadás, szolgálat, -- szó és szemrehányás nélkül. Ez igazi keresztút mindannyiunk számára.

Veronika kendôje, -- ez a legmeghatóbb segítô jel. Van, aki ennek a jelenetnek hatására tér meg: Gertrud von Le Fort Rómában. Mekkora bátorság, férfi elszántság kellett ahhoz, hogy a katonák durvaságának vasgyûrûjén áttörve odalépjen az agyongyötört Jézushoz. Veronika nemcsak sajnálja Jézusát, de cselekszik is. Meg is kapja érte jutalmát: egy életen át nézheti az érte szenvedô nagypénteki Krisztus-arcot. ...Vajon nekem egyáltalában van-e kendôm? Milyen arcvonásai vannak lelkemben Jézusnak?

Jézus arcvonásai bennem. Mindegyikünk lelkében más-más vonás rajzolódhatik ki. Ezt legjobban a szenteknél figyelhetjük meg: ahány szent, annyi Jézus-arcvonás. A teljes ,,arckép'' emberi gyarlóságunk miatt elkészíthetetlen. Ne is erre törekedjünk, hanem arra, amire legalkalmasabbnak gondoljuk és érezzük magunkat. Vajon mi rajzolódott ki legjobban Péter lelkében? -- talán a bûneitôl megszabadító Jézus arca? -- Vagy mi volt János lelkében a legmarkánsabb Jézus-vonás? -- talán az, amikor megengedte, hogy szívére hajtsa fejét az Utolsóvacsorán? -- És milyen arcvonásokat hordozott lelkében Benedek, Bernát, Ferenc, Ignác, Don Bosco, meg Mária Magdolna, Katalin, Erzsébet, Margit, a Gyermek Jézusról nevezett Teréz Lisieux-ben vagy Teréz anya Calcuttában?

Ha nem is tudok soha olyan teljes képet kirajzolni lelkemben, mint Szûz Mária, aki az egynapos Kis Jézus ,,arcképét'' éppúgy hordozta magában, mint a 12 évesét, vagy a Kánai Menyegzô Jézusét és a nagypénteki, meg Húsvét reggeli Jézus arcvonásait, -- azért ideje lenne elgondolkozni azon, hogy bennem milyen Jézus ,,rajzolódik'' ki; lelkem leplére melyik arcát nyomja rá Jézus.. Uram, segíts, hogy ezen elgondolkodjam, és kérlek segíts ,,arcképed'' elkészítésében. Amen.


Kövek, sziklák, kôszívek

Vannak áldott termôföldes országok, melyekben alig van kô. De vannak olyanok is, melyekben az ekevas minduntalan követ dob ki. Ilyen Judea földje is. -- A Bibliában gyakran olvasunk arról, hogy mi mindent lehet csinálni a kôvel: harcolni, mint Dávid Góliáttal, -- büntetni: megkövezni a Törvény ellen vétôt, mint a házasságtörô asszonyt akarták; vagy ahogy Istvánt, az elsô diákonust végezték ki... És ma nem ugyanezt teszik a palesztinok a zsidó katonákkal?

A Golgotára vezetô út köves volt! Jézus, vállán a rettenetes teherrel, megbotlott, elesett és rázuhant a kövekre... véres itt már minden! A kövek is! Pedig jó megfontolni, hogy annak a Jézusnak vére folyik, akit Szegletkônek nevez az Írás: az egész épület legfontosabb része, a boltívek összetartója, mindennek alfája és omegája... Rettenetes zuhanás...

Mi is találkozunk sokszor, sôt állandóan a sebeket ejtô kövekkel. Valóságban és jelképesen is! -- Mikor elôször elestünk, vérzô térdünkkel rohantunk édesanyánkhoz. Senki úgy nem tudta lemosni, bekötözni sebeinket, mint Ô. -- Majd az elsô nagy csalódás kamaszkorunkban, -- mennyi csalódás felnôtt korunkban: más az eszmény és más a valóság. És hányszor botlunk meg a Tízparancsolat és az Evangélium etika-rendjében, a Szeretet királyi törvényének keresztútján... Ezek a mi véres stációink! Golgotás kövek ezek is...

Mit tegyünk, ha mi is elesünk, vagy rázuhanunk a kövekre? Menjünk a Szegletkôhöz, Krisztushoz, aki felemel és bekötözi sebeinket! Hol? A szentségekben. A Szikla erôsebb és nagyobb, mint a kô. ,,Te Péter vagy, azaz szikla, s amit megbocsátasz''. ...Ez a misztérium most születik a Golgotán, a Megváltás hegyén! ,,Imádunk Téged és áldunk Téged Krisztus, mert megváltottál minket''. -- De ezt csak akkor élem át, ha nem vagyok kôszívû. Ez ugyanis minden kônél a legveszélyesebb!


A tôr

Sokszor kérdezzük önmagunktól és a szenvedésbe belefáradt testvéreinktôl: hogy lehet kibírni ezt a véget nem érô keresztutat? És hogy bírta ki Jézus? Oly nehezen, hogy belehalt! De vele volt Mária, az Édesanyja. Hogy ez mennyire fontos momentum, mutatja, hogy külön stációja van. -- Alighanem János apostol karjaiba kapaszkodva tudta végigjárni Jézussal a keresztutat.

Valóban beigazolódott, amit harminc évvel elôbb jövendölt az agg Simeon: tôr fogja átjárni szívét. Ez most valósul meg szemünk láttára... Szavakkal nem lehet kifejezni azt, ami a kereszt alatt történik Máriával. Tudja, érzi, hogy Jézusnak szüksége van rá; tudja, hogy most neki ott a helye. És ez erôt ad embertelenül szenvedô Fiának. Ennek jele, hogy még van ereje, és gondoskodik Édesanyjáról: rábízza legkedvesebb tanítványára, Jánosra, aki ettôl az órától kezdve gondoskodik róla...

A XIV. stáció a Pietà... Az ember azt gondolná, hogy anyai szív ezt már nem tudja elviselni. Mégis: Stabat! Ha meggyötörve, de mégis végig kitart!

Tôr van Mária szívében és lándzsával van átdöfve Jézus szíve. Aki meg akarja érteni a mi keresztutunkat, annak ezt a két szívet kell szemlélnie. Csak így és itt lehet felfogni, hogy mi a különbség szenvedés és kereszthordozás között. Szenvedni mindenki képes, keresztet hordozni csak az, aki átéli a Stabat Mater dolorosát, és aki látta, hallotta a fekete ruhába öltözött nagypénteki siratóasszonyokat sírni, jajgatni. ,,Valék siralmal sepedek, búval aszok epedek...'' Mi azért tudjuk másként elviselni a szenvedést, mert abból keresztet formálunk, és keresztünkön Jézus függ. És ahol kereszten függô Jézus van, ott mindig jelen van Mária, -- és segít elviselni a leggyötrelmesebb testi, lelki szenvedést... Hol már ember nem segíthet, a Te erôd nem törik meg! Sem most, sem halálom óráján! Amen.

Ó Mater Dolorosa, segíts észrevennem keresztemen Fiadat, Jézust!


Ecce lignum Crucis. Íme a kereszt fája

Az összes jelképek ,,királya'', legnagyobbja, legszentebbje a kereszt. Innét származik nevünk is: keresztények vagyunk; vagyis olyanok, akiket örökre megjelöltek Jézus keresztjével. Ó, csak egyszer, legalább ma úgy rajzolnám magamra a keresztet, hogy közben oda is figyelnék, és átélném, hogy egy olyan jelet, jelképet birtoklok, mely megváltásom záloga. Ez az a kereszt, amelyen Jézus értem kínhalált szenvedett. De azt is tudnom kell, hogy a kereszthez fel kell nônöm, éppúgy mint a tanítványoknak. Jézus tudta legjobban, hogy milyen ellenszenvvel viseltettek tanítványai a kereszttel, -- és ezen nem lehet csodálkozni, hiszen a kereszt a legszégyenletesebb jel volt: a botrány; a gúny, a gazság-gyilkosság-hazaárulás büntetésének iszonyú jele. Természetes volt az irtózásuk tôle. Ezért próbálta lebeszélni Jézust Péter apostol és a többi tanítvány. De Jézus hajthatatlan volt, -- olyannyira, hogy késôbb már nem is merték elôhozni a kérdést. (Mk 9,32)

A kereszt elviseléséhez át kell nevelnünk magunkat. Valahogy úgy, ahogy a kertész teszi az oltókéssel: sebet ejt, de új életet is ad! Vagy ahogy a zenében a transponálással magasabb fekvésbe ,,emeljük'' a muzsikát; a transformátorral pedig az áramot alakítjuk át megfelelô erôsségûvé. Miközben próbálgatom vállamra tenni a keresztet, állandóan arra gondolok, hogy Jézus nemcsak vitte, hanem rá is feküdt, és rá is szegeztette magát. Ô mindig többet tesz, mint amit kér! Ez is segít abban, hogy Pál apostollal mondogatni próbáljam: ,,Krisztussal keresztre vagyok feszítve''. (Gal 2,20)

A keresztviselésnek misztériumától elválaszthatatlan Cirenei Simon. Az ötödik stációval valami olyat akart megértetni velünk az Úr, ami nélkül nincs Krisztus követés. Ebben is ô jár elôl, ô adja a példát: rászorul mások segítségére a kereszthordozásban. Az agyongyötört testû Jézus ránéz az izmos férfira: Simon segíts! Tehát nincs abban lenézni való, ha segítségért kiáltunk a saját keresztünk hordozása közben. Sôt abban a kegyelemben lesz részünk, mint amiben Simon részesült: a jézusi megváltás segítôtársaivá válunk. Ha elviselhetetlennek érezzük a magunk keresztjét, segítsünk másoknak, és abban a pillanatban találkozni fogunk Jézus tekintetével, úgy mint Simon...

Így válik a szégyen fája signum laudissá, kitüntetéssé: hasonlóvá válhatunk Krisztushoz: ,,Isten ôrizzen, hogy mássál dicsekedjem, mint Urunk Jézus keresztjével, aki által a világ meg van feszítve számomra, és én a világ számára''. (Gal 6,14)

Nagy és igen hosszú az út, melyet Via crucisnak hívnak, és csak az út végén eszmélünk rá, hogy a szégyenletes bitófa gyôzelem jelképe lett! ,,E jelben gyôzni fogsz!''


A leplek

Az Írás pontosan leírja a zsidók temetkezését. Lázár feltámasztásánál ugyanazt olvassuk, mint amit Jézus sírbatételénél. Vagyis ,,lába és keze be volt pólyázva, arcát meg kendô födte''. (Jn 11,44) -- Húsvétkor Péter és János szintén két gyolcsot láttak az üres sírban: ,,bement és ô is látta az otthagyott gyolcsot, meg a kendôt, amellyel a fejét befödték. Ez nem a gyolcs közt volt, hanem külön összehajtva más helyen''. (Jn 20,7)

Ha egyszer egy testet lepelbe csavarnak, fejét kendôvel befedik, akkor az már halott: a halál jelképévé lett a lepel. Egyedül Jézus tud ezen változtatni! De mennyire másként alakulnak az események a két sírnál. Lázár még feltámasztása után is leplek között van, -- úgy kell kiszabadítani újraélett testét a halotti lepel kötelékébôl: ,,Oldjátok fel, hogy tudjon járni''. (Jn 11,44) Mások segítenek neki, -- maga képtelen önerejébôl megszabadulni a kötelék szorításából...

Jézus szuverén ura életnek, halálnak. Számára nincs szükség mások segítségére, -- nemcsak a lepel hull le róla, de még az óriás követ is félre dobja.

Az összehajtott leplek látása még nem azonos a hittel, de segít a feltámadás titkának megközelítéséhez: eszköz a hithez. ,,Látta és hitt''. (20,8)

Így lesz a halotti lepelbôl jel, -- a feltámadás jele, -- a Krisztus erejének jelképe: a Christus vincit, regnat et imperat realitása. ,,Halál, hol a te fullánkod''?


Annyi mindent szemlélhetünk a Keresztúton. A központ mindig Jézus, -- de a Kálváriára vezetô úton tárgyakkal találkozott Ô is. Ezekre ritkán szoktunk figyelni, annyira eltörpülnek a nagy tragédia láttán.

Tekintsünk ezekre úgy, mint olyan dolgokra, melyek segítenek jobban átélni az Úr Jézus értünk hozott megváltói szenvedésének drámáját.

Az érdi Regina Mundi apátság nagypénteki élménye érlelte meg lelkemben ezeket az elmélkedéseket. A ciszterci nôvérek imája kísérje mindazokat, akik a nagyheti liturgiában szeretnének elmélyülni.


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása
A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár

	Isten hozta a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárban, a magyarnyelvû keresztény irodalom tárházában! A Könyvtár önkéntesek munkájával mindenki számára elektronikus formában terjeszti Isten Igéjét. A Könyvtár bemutatása


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása

Célkitûzés

Állomány

Irányítás, központ

A Könyvtár használata, a könyvek formája

A Könyvtárban található file-ok neve

A file-ok felhasználási módjai

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Megkötések a szöveg formájára

Érdeklôdés/Javaslat

Minôség -- állandó javítás

A könyvtár mottója

Célkitûzés

A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár (PPEK) célja az, hogy mindenki számára hozzáférhetôvé tegye a teljes magyarnyelvû katolikus egyházi, lelki irodalmat elektronikus formában. A lelkipásztori munka támogatása mellett elôsegíti az egyházi kutatómunkát, könyvnyomtatást és az írott, magyar keresztény értékek bemutatását, megôrzését, terjesztését. A könyvállomány mindenki számára ingyenesen rendelkezésre áll az Internet hálózaton keresztül. Egyházi intézményeknek és személyeknek postán is elküldjük a kért anyagot.

Állomány

Minden szabadon másolható, szerzôi jogvédelem alá nem esô egyházi és vallási vonatkozású kiadvány része lehet a Könyvtárnak: a Szentírás (többféle fordításban), imakönyvek, énekeskönyvek, kódexek, pápai dokumentumok, katekizmusok, liturgikus könyvek, teológiai munkák, szentbeszéd-gyûjtemények, keresztutak, lelkigyakorlatok, himnuszok, imádságok, litániák, istenes versek és elbeszélések, szertartás-könyvek, lexikonok, stb.

Irányítás, központ

Központ:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055, USA
	(Az Egyesült Államok New Jersey államában levô Szent István Magyar Római Katolikus egyházközség)
Levelezés:	Felsôvályi Ákos
	322 Sylvan Road
	Bloomfield, NJ, 07003, USA
	Tel: (201)338-4736
	Fax: (201)778-4263
	e-mail: felsoval@email.njin.net
A Könyvtár használata, a könyvek formája

Ebben az elektronikus könyvtárban nincs olvasóterem, hanem a szükséges könyveket ki kell venni (vagyis ,,letölteni''). Letöltés után mindenki a saját számítógépén olvashatja, ill. használhatja fel a szöveget. A hálózaton keresztül böngészni, ill. olvasni drága és lassú. A saját személyi számítógép használata a leggyorsabb és legolcsóbb, a könyv pedig az olvasó birtokában marad. Azoknak, akik nem rendelkeznek Internet-kapcsolattal, postán elküldjük a kért könyveket. Ebbôl a könyvtárból ügy kölcsönözhetünk, hogy nem kell (és nem is lehet) a kikölcsönzött könyveket visszaadni!

	A Könyvtár a kiadványokat kétféle alakban adja közre:
1.	formálatlan szövegként, ami a további feldolgozást (könyvnyomtatás, kutatómunka) teszi lehetôvé szakemberek számára és
2.	a Windows operációs rendszer Súgó (,,Help'') programjának keretében, ami a könnyû olvasást és felhasználást teszi lehetôvé mindenki számára (a szövegek -- külön begépelés nélkül -- egy gombnyomással egy szövegszerkesztô programba vihetôk át, ahol azután szabadon alakíthatók).
A Könyvtárban található file-ok neve

Minden kiadvány négyféle file formában található meg a Könyvtárban: text file (formálatlan változat), help file (,,Súgó'' formátum), sûrített text file és sûrített help file. Ezenkívül minden help file-hoz tartozik egy ikon file.

Minden file nevének (file name) a két utolsó karaktere a verziószám (01 az elsô változaté, 02 a másodiké, stb). A file nevének kiterjesztése (file extension) mutatja a file típusát:

	txt:	text file,
	zpt:	sûrített text file,
	hlp:	help file,
	zph:	sûrített help file és
	ico:	a Help file-hoz tartozó icon file.

Például a Vasárnapi Kalauz címû könyv elsô változatának (,,01'') négy formája: VASKAL01.TXT, VASKAL01.HLP, VASKAL01.ZPT, VASKAL01.ZPH; az ikon file pedig: VASKAL01.ICO.

A sûrítést a legelterjedtebb sûrítô programmal, a PKZIP/PKUNZIP 2.04 DOS változatával végezzük. A sûrítés nagymértékben csökkenti a file nagyságát, így a letöltés/továbbítás sokkal gyorsabb, olcsóbb. A file-t használat elôtt a PKUNZIP program segítségével kell visszaállítani eredeti formájába. (Például a  "PKUNZIP  VASKAL01.ZPH" utasítás visszaállítja az VASKAL01.HLP file-t.)

A file-ok felhasználási módjai

Mivel minden mûvet kétféle formában ad közre a Könyvtár, a következô kétféle felhasználási mód lehetséges.

1. A text file felhasználása

Ez a file formálatlanul tartalmazza az anyagot. A felhasználó betöltheti egy szövegszerkesztô programba, és ott saját ízlése, szükséglete szerint formálhatja. Például ha az anyagot ki akarjuk nyomtatni könyv alakban (feltéve, hogy az szabadon publikálható), akkor ebbôl a text file-ból könnyen  elô tudjuk állítani a nyomdakész változatot.

Vigyázat! A text file minden sora sorvég-karakterrel végzôdik, ezeket elôbb el kell távolítanunk, és csak utána szabad a formálást elkezdenünk.

A szövegben a kezdô idézôjelet két egymást követô vesszô, a felsô idôzôjelet két egymást követô aposztrófa és a gondolatjelet két egymást követô elválasztójel képezi (lásd a szöveg formájára vonatkozó megkötéseket késôbb).

Az egyes fejezeteket csupa egyenlôségjelbôl álló sorok választják el egymástól. A file eleje ezt az ismertetést tartalmazza a Könyvtárról.

Ezt a text file-t felhasználhatjuk szövegelemzésre is, amihez természetesen szükségünk van valamilyen elemzô programra.

2. A,,súgó'' file felhasználása

Ez a file formátum igen egyszerû olvasást, felhasználást tesz lehetôvé a Windows operációs rendszerben megszokott ,,súgó'' programok formájában. (Az ajánlott képernyô felbontás VGA.)

Az elektronikus könyv legnagyobb elônye az, hogy a szöveg elektronikus formában áll az olvasó rendelkezésére. A ,,Másol'' gombbal a teljes fejezet átvihetô a vágóasztalra [Notepad]) és onnan a szokásos módon: ,,Szerkesztés'' és ,,Másol'' [Edit és Paste] paranccsal bármilyen Windows szövegszerkesztôbe. Ugyanezt érjük el a Ctrl+Ins gombok együttes lenyomásával is. Ha nem akarjuk a teljes szöveget átvinni, akkor használjuk a ,,Szerkesztés'' [Edit] majd a ,,Másol'' [Copy] utasítást a program menüjérôl, minek következtében a fejezet teljes szövege megjelenik egy Másolás párbeszéd-panelban. A kijelölt szövegrészt a ,,Másol'' utasítás a vágóasztalra [Notepad] viszi, és onnan az elôbbiek szerint folytathatjuk a munkát.

A programból közvetlenül is nyomtathatunk fejezetenként a ,,File'' és ,,Nyomtat'' [Print] utasítással. A nyomtatott szöveg formája kissé eltérhet a képernyôn láthatótól. A nyomtatott szöveg betûtípusa ,,Arial'', betûmérete 10 pontos. Ha más formátumra, betûtípusra vagy -nagyságra van szükségünk, akkor vigyük elôbb a szöveget a szövegszerkesztô programunkba, ott állítsuk be a kívánt formátumot, és utána nyomtassunk.

	Ahhoz, hogy a ,,súgó'' file-t használni tudjuk, a következôket kell tennünk (a ,,Vasárnapi kalauz'' címû könyvvel mutatjuk be a lépéseket).
1.	A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárból töltsük le a VASKAL01.HLP és a VASKAL01.ICO file-okat a saját gépünk ,,C:\PAZMANY'' nevû alkönyvtárába. (A VASKAL01.HLP helyett letölthetjük a sokkal kisebb VASKAL01.ZPH file-t is, de akkor letöltés után ki kell bontanunk a "PKUNZIP VASKAL01" utasítással.)
2.	Készítsünk egy programindító ikont. A Programkezelôben kattintsunk elôször a ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoportra. (Ha az még nincs felállítva, akkor hajtsuk végre a fejezet végén leírt ide vonatkozó utasításokat.) Ezután válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Program'' utasításokat a menürôl. A párbeszed-panelban a következôket gépeljük be:
	Megnevezés:	Vasárnapi Kalauz
	Parancssor:	WINHELP C:\PAZMANY\VASKAL01.HLP
	Munkakönyvtár:	C:\PAZMANY
	Ezután kattintsunk az ,,Ikon'' nevû utasításra, és adjuk meg a C:\PAZMANY\VASKAL01.ICO file-t.

Ha ezután rákattintunk az így felállított ikonra, a program elindul, és olvashatjuk a könyvet.

A ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoport felállítása:

A Programkezelô menüjérôl válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Programcsoport'' utasítást. A párbeszéd-panelban a következôt gépeljük be:

	Megnevezés:	Pázmány Péter E-Könyvtár
Ezután zárjuk be a párbeszéd-panelt.

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A könyveket bárki elektronikus úton letöltheti a Könyvtárból (lásd a Könyvtár Internet címét) vagy postán megrendelheti (lásd a postai címet). Egyházi intézményeknek és személyeknek ingyen küldjük el a könyveket, mások a rendeléssel együtt 3 dollárt vagy annak megfelelô pénzösszeget küldjenek a lemez- és postaköltség megtérítésére.

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Az általános elvek a következôk:

1.	A Könyvtár mindenkinek rendelkezésére áll személyes vagy tudományos használatra. Ha a Könyvtár anyagát publikációban használják fel, akkor kérjük az alábbi hivatkozás használatát:

,,A szöveg eredete a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár -- a magyarnyelvû keresztény irodalom tárháza.''

2.	Egyházi intézmények és személyek kereskedelmi célokra is ingyenesen használhatják a Könyvtár anyagát, csak azt kérjük, hogy a kiadványuk elején helyezzék el az elôbbi utalást. A Könyvtár fenntartja magának azt a jogot, hogy eldöntse: ki és mi minôsül egyházi személynek, ill. intézménynek. Kérjük, keresse meg ez ügyben a Könyvtárat.

3.	Ha a Könyvtár kiadványait nem egyházi intézmény vagy személy kereskedelmi célokra használja fel, akkor az elôbbi utalás feltüntetésén kívül még kérjük a haszon 20%-át a Könyvtár számára átengedni. A befolyt összeget teljes egészében a Könyvtár céljaira használjuk föl.

Elôfordulhat, hogy ezek az elvek bizonyos könyvekre nem vonatkoznak, mert a szerzôi jog nem a Könyvtáré. Az ilyen könyv része az állománynak, lehet olvasni, lelkipásztori munkára felhasználni, de kinyomtatása, -- bármilyan formában --, tilos. Az ilyen jellegû korlátozások minden könyvben külön szerepelnek. (Lásd a könyvek elektronikus változatáról szóló fejezetet!)

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Minden pénzügyi támogatást hálásan köszönünk, és a központi címre kérjük továbbítani. Az anyagi támogatásnál is fontosabb azonban az az önkéntes munka, amellyel állományunkat gyarapíthatjuk.

 Kérünk mindenkit, akinek a magyar katolikus egyház sorsa és az egyetemes magyar kultúra ügye fontos, hogy lehetôségeinek megfelelôen támogassa a Könyvtár munkáját. A munka egyszerû, bárki, -- aki már használt szövegszerkesztô programot --, részt vehet benne.

Hogyan lehet az állomány gyarapításában részt venni?

A munka egyszerûen egy-egy könyv szövegének számítógépbe való bevitelét jelenti. Elôször optikai beolvasással (szkennolással), automatikus úton, egy nyers szöveget készítünk, amit aztán az önkénteseknek ki kell javítaniuk. A munka lépései így a következôk:

1.	Ellenôrizzük, hogy a kiválasztott könyv szabadon másolható-e (nem esik-e szerzôi jogvédelem alá), vagy meg lehet-e kapni a Könyvtár számára a másolás jogát. Ez ügyben vegyük fel a kapcsolatot a Központtal.
2.	Ellenôrizzük, hogy a könyvet még nem kezdte-e el senki begépelni. Ez ügyben is vegyük fel a kapcsolatot a Központtal. A Könyvtár állandóan tájékoztat a begépelés alatt álló munkákról.
3.	A könyvet küldjük el a Központnak, ahol optikai beolvasással elkészítik a nyers szöveget.
4.	A Központ visszaküldi a nyers szöveget egy számítógépes lemezen a könyvvel együtt. A nyers szöveget tetszôleges szövegszerkesztô-formában lehet kérni. Ha az eredeti kiadvány nem alkalmas optikai beolvasásra (rossz minôség, régies betûtípusok stb. miatt), akkor az önkéntesnek kell a nyers szöveget is begépelnie.
5.	Végezzük el a nyers szöveg ellenôrzését és javítását. Ez a munka legidôigényesebb része, és ettôl függ a végleges szöveg helyessége! Kövessük a szöveg formájára vonatkozó megállapodásokat (lásd a következô részt).
6.	A kész szöveget küldjük vissza lemezen a Központnak.
7.	A Könyvtár ezután elkészíti a kívánt file-formákat és a könyvet behelyezi a Könyvtár állományába.
Megkötések a szöveg formájára

Mivel mindenki számára hozzáférhetô módon kell a szövegeket tárolnunk, egyszerûségre törekszünk. Általános szabály az, hogy semmilyen tipográfiai karaktert vagy kódot nem használunk, csak a billentyûzetrôl bevihetô karakterek szerepelhetnek a szövegben. A szöveg készítésekor kérjük a következô megállapodásokat betartani:

1.	Margó: 1 hüvelyk (2.54 cm) bal- és jobboldalt.
2.	Betûtípus: Arial, 10 pontos.
3.	Alsó idézôjel: két vesszô szóköz nélkül,
	felsô idézôjel: két aposztrófa szóköz nélkül,
	gondolatjel: két elválasztójel szóköz nélkül,
	idézôjel idézôjelen belül: aposztrófa (alsó és felsô idézôjelként egyaránt).
4.	Tabulátor karakter megengedett (a tabulátorokat fél hüvelyk, azaz 1.27 cm távolságra kell  egymástól beállítani).
5.	Semmilyan más formálási kód nem megengedett.
6.	Lábjegyzet helyett szögletes zárójelbe kerüljenek a hivatkozások száma (pl. [1]), és a hozzátartozó magyarázatok a file legvégén egymás után, mindegyik új sorban kezdve.
Érdeklôdés/Javaslat

A már meglevô állományról, a készülôfélben levô könyvekrôl, az önkéntes munka lehetôségeirôl és a Könyvtár legújabb híreirôl a következô címeken lehet tájékoztatót kapni:

1. levél:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055-7894, USA

2. elektronikus posta (e-mail): felsoval@email.njin.net

3. elektronikus hálózat (World Wide Web): http://www.piar.hu/pazmany

Minôség -- állandó javítás

A Könyvtár állományának minôségét állandóan javítjuk, újabb és újabb változatokat bocsátunk közre (a file nevének utolsó két karaktere a változat számát jelenti). Kérjük ezért a Könyvtár minden tagját, olvasóját, hogy jelentsen minden felfedezett szöveghibát. A levélben (postai vagy elektronikus levélben egyaránt), közöljük az új, javított sort az ôt megelôzô és követô sorral együtt. Így a szövegkörnyezetben elhelyezve, könnyû lesz a hibát megtalálni és javítani. Miután a file új változata (új verziószámmal) felkerült a Könyvtárba, a régit töröljük.

Kérjük, a könyvekkel és a Könyvtár munkájával kapcsolatos észrevételeit, javaslatait, kritikáját közölje velünk! Segítségét hálásan köszönjük.

A könyvtár mottója egy szentírási idézet

Ha ugyanis az evangéliumot hirdetem, nincs mivel dicsekednem, hiszen ez a kötelességem. Jaj nekem, ha nem hirdetem az evangéliumot! Ha önszántamból teszem, jutalmam lesz, ha nem önszántamból, csak megbízott hivatalnok vagyok. (1Kor 16-17)