Copyright: Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár


Címoldal
		Tartalomjegyzék


Sztrilich Ágnes SSS

Gyöngyháztöredék

1988-1998


Tartalomjegyzék

A könyv elektronikus változata

Magyarázkodás

Csak egy pillanat

csak egy pillanat

határhelyzet

az én szívem

remény-vesztés

éledések

44. zsoltár

,,vesd le  sarudat...''

papok

szentgyónás

szentmise

Úrfölmutatás

áldoztatás

szentáldozás

megszületett

egység

áruházi Golgota

,,Ubi caritas...''

,,ubi caritas...''

látom

Emmánuel

félelem

úgyis hiába

ünnep

segíts

megrágalmazva

mint a kisgyerek

diagnózis

ima?

'via negativa'

bennem

találkozás

megoltalmazottság

közeledés

Üdvösségtörténet

Rebeka kútja

,,Atyám házában a helyem''

,,Nemde az ács Fia?''

,,aki nem gyûlöli atyját, anyját...''

valahol Galileában

Ô így szeretett

kakas-szó nélkül

Jób

Getszemáni

Kereszt-hódolat

nagypéntek a Piaristáknál

nagyszombat

feltámadási körmenet 1991

és a Húvét?

Húsvét után

Emmausz

kérdés

Credo

Credo

az intenzíven

harmincéves találkozó

,,Kerestem, akit szeret a lelkem...''

,,és megtaláltam, akit szeret a lelkem''

vallomás

hol vagy?

50 felé

velem vagy

Tied

Templom a Schwanbergen

alkony

úgy-e nem igaz?

én -- Téged!

Nagy idôk zúgása

erdélyi hírek

Elôled -- Hozzád!

számûzetés

túlélés

jól van ez így?

minden kegyelem

ezt akarod?

belsô gyógyulás

talán...

PAX

reménytelenség

Karácsony

Tabernákulum

belga ôsz

gyógyulás

ma még

nô vagyok

védtelenség

sebzetten

Getszemána II.

emelj föl!

figyelmeztetés

Modern magány

modern magány

bocsánatra várva

mit tegyek?

2000 felé

Vízözön elôtt

XX. század

NEW AGE

Koppenhágából jöttem...

krízis

hogyan is?

ismét

kapcsolatok

köszöntés

önzés

hiányzol

hol és hogyan?

kérlelés

hamvazó

Keresztúton

keresztúton 1993

töprengô

ma is

számadó

panasz

perlés

invokáció

közérzet

lelki tükör

panaszkodás

,,egy a szükséges...''

búcsúzás

augusztus

vizek

a szépség fájdalma

éjszaka

színeváltozás

a sivatagban

vágy és félelem

köszönöm

keresés

az okos szûz

intelem

megadás

Ne bánd!

virrasztás

,,semmi sem új a Nap alatt''

Maja

Joli

Koppány-villa

Örömhír

Örömhír

szólongatás

Mária gondja

Mária kútja

Virágvasárnap

szünetjel

bocsáss meg

jaj neki!

kezdetben Van az Ige...

ugyanaz

kenosis

közérzet

év-végi számadás

téli este

advent

Asszony-Anyám

orkán

Igaz Arc

sirató

rab madár

egyedül Te!

,,Ne vigy engem a kisértésbe!''

szemrehányás

minden kiderül...

szomjazom

hit vagy hazugság?

kérés

meditáció az Eternach-i apátságban

modern Tabernákulum

Beismerés

beismerés

hát legyen

Rorate...

Margit-sziget

keresztút 1994

magyar sors

pozsonyi imádság

ôsz

összetörve

honnan?

Miért tetted ezt velem?

Vilma

november

látszat

Íme

kettôs kerítés

alkony

mégis

viszontlátás

Krisztus a testvérben

az Ô sebei által

a Golgotán

Péter kérdése

köszönöm

a hársfa fájdalma

havasi gyopár

Számûzetésben -- USA

individualista fa

tapasztalat

megittasodás

meglepetés

kérdés

Isten veled

,,az éj sötétje nem sötét Neked...''

,,echo''-s vidéken

a Te vigasztalásod

identitás

honvágy

image

közel és távol

fenyegetettség

hogy is van ez?

Janus kapujában

szövetségi hûség

tíz hónap

pedig ha

ima

Újjászületés

újjászületés

nomád sors

sóvárgás

ikon

kereszt

tavasz

Kereszt hódolat 98

mint kezdetben?

képmutatás?

Klosterkirche St. Gertrud

évforduló

lelkigyakorlat

,,akarsz-e meggyógyulni?''

betegágyon

arccal Jeruzsálem felé

Életrajzi adatok


A könyv elektronikus változata

Ez a program az azonos címû könyv elektronikus változata. A könyv 1998-ban jelent meg a Szociális Testvérek Társasága és a Korda Kiadó gondozásában az ISBN 963 9097 47 0 azonosítóval. Az elektronikus változat a szerzô engedélyével készült. A könyvet lelkipásztori célokra a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár szabályai szerint lehet használni. Minden más szerzôi jog a szerzô tulajdonában marad.


Magyarázkodás

Hát versek ezek?

Nem tudom.

Talán imák?

Nem biztos.

Talán csak szívdobbanások.

De mindenképpen szüntelen válaszolások

annak az Egyetlennek, aki mindig

mindenben jelen van, és aki szüntelenül

érkezik.

Kiáltozások ahhoz, aki gyermekként hívott

meg, foglalt le, ismer engem, tudja,

hogy ma is gyermeki szívvel feleselek vele

és keresem Ôt!

Talán az ,,Abba''-t kiáltó Lélek teszi

merésszé ezt a szívet, hogy megossza

ezeket, mint felragyogó

gyöngyháztöredéket.

Hátha felragyog bennük Neked is a

Szövetség szivárványa.


Csak egy pillanat

csak egy pillanat

hullámverés

élet és élmény

fövenyre fut --

gyöngyháztöredék

ragyog az égre

-- csak egy pillanat --

moszat és iszap

födi be

határhelyzet

érintettem a

képtelenségek

határát --

elfogadtam

tehetetlenségem

korlátját --

és akkor

átölelt Karod --

feltárult

a Titok!

az én szívem fellobbanó Tûz bennem a Szó csipkebokor száraz ága szívem hitem mécse fáklya daloló szívem Isten harsonája hajnal elôtt -- szívem kôkemény értelmem üres lett Nélküled -- kiforrtak belôlem a szavak elnémult szívem kép-telen száraz a Szent nem érint Szeretet elkerül megfagy kôszívem ilyen egyedül tagjaim fájnak a lelkem fáradt szívem szárnyaszegett meg ne mondd senkinek irgalmatlanul igazad volt imátlan vagyok közömbös és kemény zárt ajkam száraz szívem mégis irgalmadért eseng Igazság -- közel léptél hozzám közelebbre önmagamnál Szívedre vontál szívemre hajoltál miért maradtam mégis-idegen Tôled s magamtól árva idegenségembe bezárva haragudtam Rád napokig vádaskodtam tegnapig kemény kôdarab a szívem ma -- most már tudom kutam mélyén zúgó vizeink örvénylô szélén sárkány lapul örvénylô titok az ember szíve most már tudom

remény-vesztés

1.

amit én látok

magam körül

csak a pusztulás

de hát

Te vagy az Úr

tedd csak tönkre

amit alkottál!

2.

nem érzem, hogy

közöm lenne

bármihez, ami

érték épült

körülem

csak amikor

összeomlás

fenyeget

szakad bele

a szívem

3.

bár

nem nyitottam

kapukat

a mérgezett nyíl

besurrant

régi sebeim

tépte fel

baráti kezek

löktek el

mérgezett szív

felhasadt

keserû sírás

felfakadt --

Nincsen ki

hallja hangomat! --

éledések 1. meglepetés arra ébredtem szívem felébredt vágyam feléledt dalol az Élet! -- 2. egy új nap hajnal hasadása madár dalolása szívem ébresztette magányom börtönét rózsával ültette -- 3. néma esengés odaadnám bimbómat feltárnám titkomat megsúgnám vágyamat ha nyújtanád kezed, ha kellenék Neked! 4. zivatar után harmatcsepp rezgett fûszálon és szempillán -- kertem és szívem illatozni kezdett esô után -- 5. nyár napom ragyogott az ég rámhajolt rózsám kinyílott a könny kihullott -- 6. Maranatha vizek örvénylése gerlék búgása szellô suhogása szívem honvágya lelkem sóvárgása vágyam kiáltása Utánad!

44. zsoltár

s miközben

örvendezve

ünnepi csapatban

vonulnak be

a királyi lakba

jaj, megint

valaki

kilépett a sorból

levetette aranyló

köntösét

kioltotta fénylô

mécsesét

megtörölte

könnyezô szemét

és otthagyta

a szüzek seregét

jaj, visszafordult --

de

az elment helyére

lépett

más --

kihunyt parazsát

fölszította

a Láng

s az ünnepi

Ének

zeng -- zeng

tovább --

,,vesd le  sarudat...'' vonaglott a föld gyökerem görcsöt vetett -- remegett repedezett a törzs vérkönnyeket lángoltak az ágak és a Kereszt Csipkebokor lett és ráborult a Csend -- papok örvénylô mélységek szédítô magasok közé vetett inogva reccsenô pallóhidak hajnali fényben szentgyónás nem tudtam, hogy ennyire kemény voltam -- de ahogy meghajoltam Jóságod forrást fakasztott elfojtott bánatomból --

szentmise

tágult

lüktetett

az Oltár --

Téged

velem s velük

eggyé ölelt

az Áldozat

-- kettéhasadt

mennybolton át

egy Test-Vér

kiáltott fel

Atyám!

Úrfölmutatás

mint mikor

pusztuló lápot

von ragyogásba Napod

törte át

emberségét

Papságod!

áldoztatás

hajlott kis öreg

reszketô keze

nyújtott Téged

nekem --

öreges reszketés

galambverdesés

érintett meg --

ráncos szemeknek

letisztult kútjából

Szeretet hulláma

borított be --

szentáldozás

beléptél

csöndembe

kenyérré lett

Ige!

megszületett

nyögtek a fenyvesek

sírtak a fellegek

a sötétség reszketett

míg a Fény

megszületett --

egység

markológép

földbe harap

testem

rándul össze --

testem a

Föld

szívem szakad

sebeibe --

áruházi Golgota

fátyolos szemmel

értetlenül motyogta:

-- tolvaj nem vagyok --

ôsz haja kibomlott

keze reszketett

három hadonászó

eladó

feszítette volna meg

csak annyit szóltam

halk fájdalommal

,,Íme a te Anyád!''

így tiszteled?

-- szitok és gyûlölet

fordult ellenem

s nem maradtam

Jánosként mellette

-- bocsáss meg!


,,Ubi caritas...''

,,ubi caritas...''

rámnéztél

szemed egészen

kék volt

-- hiszen téged

szeretném könnyû --

szavad csak ez volt,

s úgy mondtad

szívem elhitte

igazat szólsz --

látom

Hegyedrôl

nézem a várost

ködbe-koromba

merült --

élte lapos

hétköznapi ködét

templomok tornya

szúrja csak át

Feléd!

Emmánuel

velem vagy

fölöttem

virrasztasz

Vérrel-verejtékezô

el ne hagyj

légy velem

Kereszt-viselô

félelem

torkomat szorítja

félelem

most mindjárt

hozzám hajolsz

lábmosó

Istenem --

úgyis hiába

ablakot nyitsz

magányomra

ráhajolsz

árvaságomra

szólongatod

dacba kövült

nevem --

ünnep

elmenni vágytam

távol-messzire

hívtál Hegyedre --

kuckós magányt

keresett szívem

megosztottad

velem

Hûséged

legyôzte

menekülésem --

segíts

félek a

magánytól

terpeszkedô

magamtól --

hogy

nem mozdulok ki

magamból

Érted -- Feléd -- Veled --

megrágalmazva 1. rámtpadt békanyál sodronykötéllé vált a sötétben -- pókháló lábakkal fojtogatott a vád minden sötét lett -- hajnalthozó Szellô felragyogó Csilag tágas mezôkre vezetett -- 2. hogyan mondhatnám hamis a vád? ártatlan hiszen csak a Bárány, tudom -- hogyan vallhatnám igaz a vád? mert bennem mégis ártatlan a Bárány, úgye, tudod? 3. teszem a dolgom mással mi gondom majd csak megóvsz egyszer majd igazolsz ha akarod -- a Te dolgod -- 4. vakmerôség az egyedüllét veszélyes a magány -- keménnyé tesz a meg-nem-értés keserûvé a vád -- 5. kinek mondjam a mondhatatlant? ki értené az érthetetlent? dadogó szívem vajúdó titkait titkos vágyait emberségem kimondhatatlanságait?! 6. én ném értem a perlést -- engem ijeszt a vád -- én nem értem a perlôt nekem Te fájsz! 7. kemény szívembôl keserû forrás fakadt ki a fájdalom --

mint a kisgyerek

rájöttem

én Neked

mit sem

adhatok --

mindent csak

Tôled

várhatok --

Te értem

adod az

Életed

én pedig

rád mosolygok

miként a

kisgyerek --

diagnózis 1. lusta tompaságom távoltartotta Jelenléted -- nyugtalan fontoskodásom betöltötte Szentélyed -- vádló szomorúság bénította imám -- 2. homályos üresség poros magány telepedett agyamra -- nincsen szavam Rólad! olyan távol vagy! 3. hiába esôzik a Szó nem érinthet -- bár hallom a Hangod nem melenget -- süket és vak koldus a szívem kér Nyissál meg!

ima?

jaj,

az én szavaim

nem imádkozósak,

csak némaságom

tapogat

'via negativa'

magányommal

vétkeztem

Ellened --

magamba zárkózva

érzem

Jelenlétedet --

hiányként

vágyként

Valóságod --

bennem

hallgatom a

szavakat és

zajokat

gondolattalan

ölelem

világod --

hagyom

formálódjon

bensômben

Arcod

szülessen

képmásod --

találkozás

kinyílott

egy ajtó

és váratlan

körülvett

fénylô

idôtlenséged

megoltalmazottság

tavamra

barlang

kutamra

malomkô

borult --

odakünn

orkán dúlt --

közeledés

félve Feléd

néztem

lassan Eléd

léptem

meghajtottam

fejem

rámborult

Jelenléted --


Üdvösségtörténet

Rebeka kútja

Rebekától

egy öreg

Tôled

Gábriel kért vizet --

Rebeka ôsanyja

Temploma

Te lettél

Istennek!

,,Atyám házában a helyem''

Izrael

tanítóit

kérdezgetve

anyját és

a Mindenható

titkait

értette meg --

,,Nemde az ács Fia?''

izzadt nap

után

vízért ment

a kútra

Anyja helyett --

korsójával

mélyre merített

és Élô Vizet

ígért a

Benne hívôknek --

,,aki nem gyûlöli atyját, anyját...'' ...és hallottad a szomszédoktól, Fiad megint kiprédikált... és elszomorodtál a szavaktól, az Övétôl és a szomszédokétól: értetlenség -- idegenség egyaránt fájt -- és szívedben fontolgattad a hallott szavakat -- és tanítványból újra Anyjává nôttél Annak, kinek kimondtad: ,,Fiat''... valahol Galileában poros cserepes lábához zsálya simult fáradt vállára pacsirta szállt árnyat a fügefa lombsátora enyhet gyümölcse kínált szívébôl pedig feltört a hála: ,,Áldalak, Atyám!''

Ô így szeretett

Péter szeretett:

-- ez nem történhet

meg Veled! --

János és Jakab

kelyhedért nyúlt

és leborult --

Tamás reménytelen

már Péntek elôtt

temetett --

ô így szeretett --

kakas-szó nélkül

életemet adom

Érted-Neked

kiáltottam

kitárt karral

hajdan --

orrvérzôs

kedvetlenséggel

markol vissza

Tôled

a test ma --

Jób 1. cserépedény életem roppantó prés alatt szûkülô torkom szorongó kelyhében cserepes nyelvem ínyemhez tapadt 2. a magányhoz nem idô értetlen és érthetetlen szív és szó kell -- 3. elhittem erôs vagyok -- azért erôtlenségemben magamra hagyott az Úr -- Getszemáni tapadós az éj megfojt a sötét barátaim elhagytak Atyám, dicsôítsd meg Fiadat!

Kereszt-hódolat

Eléd

kuporodtam

s rámzuhant

a borzalom --

Beléd

kapaszkodtam

s átszögeztek

sebeid --

nagypéntek a Piaristáknál

bronz súlyával

tárod felém

Arcod és Karod

negyven éve

S én,

vajon

változtam-e?

nagyszombat

Tûz ropogott

az udvaron

lángot adott

a pap

néven szólított

a Szövetség Istene

lángralobbant

szívem és gyertyám

Övé!

feltámadási körmenet 1991

sorsfordító évnek

legyôzött éjjelén

ácsorgó ernyôk alól

fényt sóvárgó szemek --

Téged esengenek

elárult-elárvult

életek --

és a Húvét?

találkozó tekintetek

öröme

békesség csöndje

Élet Igen-je!

Húsvét után Nem a Tamás az Úr lép közel kitárt szívvel az Úr ölel csöndesen eggyé múltat és jelent -- Sebeidet, Tamás ne rejtsed el! Emmausz fáradt szívem poros beton lábad alatt megállsz? -- vagy áthaladsz? kérdés át tudod-e adni mécsesed -- rá tudod-e hagyni életed kezére?


Credo

Credo

Hiszem

Te Vagy

Aki Van

hiszek

Benned

hiszem a

Szavad

Hiszem

Te Vagy

Aki Érkezel

hiszek

Neked

egyetlen

Értelem

Hiszem

Te Vagy

a Vigasz

hiszem

vigasz vagyok

Neked

Veled

én is

úgy legyen --

az intenzíven

öklömnyivé zsugorodott archoz

engedelmesen roppant kicsinnyé

az egyszerû fehér Kenyér

egy élet hite kellett

Benne

felismerni

Istent -- embert

-- szomjas nyelven morzsává gyúrt

Reményt --

arithmiás szív és zakatoló szó

ölelt --

harmincéves találkozó

a régi falak között

már minden idegen

hajdani társak közül

sok hajótörött

mások pedig

roncs életük fölé

idegen lobogót feszítve

siklanak tova --

Nyújtsd felénk kezed,

Magyarok Nagyasszonya!

,,Kerestem, akit szeret a lelkem...'' 1. Bárkám nyögött reszketett a viharzó tó felett egem beborult rámszakadt elborított az áradat hulámokban tört rám az iszonyat -- 2. vártam madár jöttödet olajág vágytam jeledet hirdesd a Kedves közeleg Napkelte a vizek felett --

,,és megtaláltam, akit szeret a lelkem''

hol kézenfogva

majd odabújva

olykor lábadhoz

borulva

ujjong bennem

a Lelked

-- Abba! --

vallomás

volt, hogy

egy voltam

világoddal

sóvárogtam

égbe-nyúló

fûszálaiddal

ma már

eggyé-válni

megvallom

Veled

vágyom --

Te lettél

világom!

hol vagy?

ma is

lenyûgözôek

a hegyek --

ma is

lenyugszik

és kél

a Nap

de Te,

hol vagy?

50 felé

változások kora

bennem

álmatlanságok

lepnek el

test és lélek

szorongva figyel

hát már hanyatlik

az út --

már hazafele

fut

de lagalább lásd

aranylik a hárs

öleld át a

fanyar áfonyát

halkan surranj

hulló falevél

ne is vegye észre

fû-fa-barát

a változást

majd csak

a távozást --

velem vagy miközben hallgattam akit küldtél jelenvalóvá lettél többé tôlem soha el sem mentél Tied viharban fûszál meghajoltam -- napfényben harmat felragyogtam -- télen-nyáron Tied voltam --
Templom a Schwanbergen ránézek virágra-tájra megzendül szívemben a Mindenség harmóniája szemlélem emberkéz alkotta Templomod betölt a Jelenlét a Titok -- rányílok az Élô Vizekre harsog a csendje -- angyalszó sújt térdre: -- Ki olyan mint Te -- zengô Mindenség örvénylô csöndje Megfeszített Téged ölel Mária ,,Igen''-je

alkony

kihunytak bennem

a képek

a fények

csönddé váltak

hangjaim

nincsen mibôl

szülessen a

Szó --

úgy-e nem igaz?

félek

csak arra voltál jó,

hogy verssé

fogalmazzalak --

világgá kiálthassam

Általad

magamat --

én -- Téged!

vágytam vigaszod

ölelésed

és lábamhoz esve

hagytad --

én emeljelek

magamhoz

Téged --


Nagy idôk zúgása

erdélyi hírek

a Somlyói Madonna

megszólalt --

a Radnai Szûzanya

könnyezett --

Kiskapuson

a Fehér Kenyér

vércseppet

ejtett --

szálfákat

facsaró

fûszálat

taposó

nagy idôk zúgnak

Temesvár

felett!

és amikor

bakancsos láb

érte Benned

a Gyermeket --

amikor

feljajdulva

vajudni

kezdett a Test --

Golgotává

lett a

Betlehem

és Piétává

Ráchel

-- Beteljesedett --

a kicsi mécses

nagy lángot

vetett

Világnak Világa

mégis gyôztél

sötétség

felett --

elvakult nép

a látót

megvakította --

keserû látás

a szívet

elborította --

nyomorult nép

szánalmas próféta

-- Mi lesz a sorsa?

Elôled -- Hozzád!

homályos

szívvel

árválkodtam

otthonomban

szótlan szemem

némaságba burkolt

Elôled --

ölelj meg!

számûzetés

ne szólj

se hozzám

se máshoz

menj más

vidékre --

mondta és

süketre csukta

szívét az

Anyaföld --

túlélés kitaszított fészkembôl levert gyökereimrôl kivert kertembôl a gyûlölet -- -- élek -- túl mély a seb túl nagy az ütés túl nagy a veszteség átélhetetlen életem élettelen néha váratlan könnyezek a fájdalom még nem született meg -- jól van ez így? Te ott dideregsz én itt jól van ez így? bunkerem csigaház rejtôzködésem öncsalás de ha nincs más?

minden kegyelem

ütések vihara

vádak zápora

cellám falait

szép tisztára

mosta --

ezt akarod?

a fájdalom

diótörô

kezedben

meglehet --

de engem

kaviccsá présel

keménységed --

belsô gyógyulás

kelyhembe

sebembôl

csordult a

balzsam

szívembe

értelmem

fénye

lobbant

talán...

hát ki más

nyújtaná át

neked a

Kelyhet

mint, aki

odaölelt

a Fához

s talán

önmagához --

PAX

békélj meg

tetted

vállamra

kezed és

kereszted

reménytelenség

nem változott

a világ

pedig bensejét

ölelted át

a Barlangban

és a Golgotán

amikor felsírtál

,,Atyám!''

Karácsony Betlehem éjjele borult közömbös szívemre vajudó sötétség mélyébôl -- kiáltás hasadt köves szívembôl Jöjj!! Tabernákulum frigyládád darabos fekete Föld bomló búza arany csírája Feltámadásod ereje -- belga ôsz aranyló juharok árnyában keserû fenyôk fátylában kiváncsi árva én megyek Eléd!

gyógyulás

kitárul karom

és szívem

látóvá fénylik

sötétségem

a várva várt

ölelésben --

ma még

tudással

ismerlek

megyôzôdéssel

vallak --

ma még

emlékezem is

szereteted

ízére --

nô vagyok

Hozzád

Feléd

Köréd

nô

életem

s ez

jó nekem

védtelenség

pont most

hullott ki

számból a

szó

lett néma

szívem

erôtlenné

karom

csuklott a

porba

hitem --

sebzetten

ónként hullt

alá

pacsirta-lelkem

gyanú

ólom-árnyától

sebzetten

Getszemána II.

beborult szemmel

sötét szívvel

keserû pohárként

iszom

Kelyhedet

emelj föl!

Arcod képe

esett a

földre

szívembôl --

könnyes

kézzel

nyúlok

Utánad --

emelj föl!

figyelmeztetés

tengeri medúza

játékos karjai

fonnak körül

evilág hangjai


Modern magány

modern magány

én a TV-t

nézem

Te engem --

egyedül maradtunk

mindketten --

bocsánatra várva

vágyom

bocsánatod

várom

oldó szavad

lábam mégis

béna

szájam néma

marad

mit tegyek?

nem

szólhatok

de

hallgatni sem

tudok a

némaság

fájdalma nélkül

2000 felé

a történelem

kín-padán

vacogó értelem

vonakodó akarat

húzza-vonja

a napokat

Vízözön elôtt

eláradt

a szenny

beborított

a szmog

Isten és

teremtés

bánkódott

a lángtenger

csak farsangi

fáklya volt

XX. század

atomokra

szétesett

világ --

a gomba

árnyéka

öleli át --

kilyukadt

ózon

ablakán

sugárzó

ûrhalál

ragyog rád

NEW AGE

meg nem

hajlik itt

a váll

nincs már

ki Istene elé

boruljon

ember --

önelégült

bálvány-nyak

nézi magát

tükrödben

Végtelen!

Koppenhágából jöttem...

hoztam

magammal

hal-szagát

halálnak

esôs

szürkeségét

tengernyi

magánynak

beborult

holnapját

kicsiny

hableánynak --

krízis

amikor

ég a

világ

menekülnek

a fák

földbe

csapódnak a

madárkák

hogyan is?

hiányod

fájdalma

keményre

égetett --

hogyan is

hajolnék

hálásan

kezedre --

ismét

hozzám-hajoltál

szívemre bújtál

velem maradtál

de látod

ez a csalódott

kôdarab

szótlan és rideg

maradt --

kapcsolatok

barát és

utitárs

kivel együtt

lépdeljük

lábnyomod --

 -- ki szívét

nyújtja át

testvér

Neked  és nekem --

köszöntés

fejethajtó

mosoly

szívet nyit --

világokat

kibékít --

önzés

magamra

szûkülô

gond és

gondolat

szûkölô

szavak

hiányzol távolléted színek hiánya hangok kongása Jelenléteddel reményem is távozott -- hol és hogyan? Velem-lakásod elkényeztetett -- Veled-lakásom  fölnevelt -- hol keresselek hogyan szeresselek ma, Emmánuel? kérlelés lehelgess melengess el ne ejts türelmeddel átölelj!

hamvazó

emlékek

képek

eltûnnek

tompaság

üresség

megülnek

porból-porrá

válsz

ember

emlékezz


Keresztúton

keresztúton 1993 1. csodálkozó gyermek-szívvel ittam a szavakat nem értettem csak éreztem szereted Pilátusodat -- 2. Te nem eshetsz a porba! Kelj fel, nem hallod?! toporzékolok -- és a poroszló ostora suhog 3. a nagyok nagyon fájnak Jézusnak és Máriának oltalmában biztonság van 4. mezítelen Szeretet elviselhetetlen -- lehunyom szememet rejtsen el! 5. odaszegezett kezeddel oldozz fel 6. ölem és szívem barlang és sírverem támadj fel sötétségem ellen!

töprengô

gyötrôdô

fáradt gondolat

nem töri át

az eget --

Miért nem

ölelsz meg?

ma is

Szerelmed

varratlan

köntösébe

öltöztettél

egykor --

fáradt és tépett

életem

védôpajzsa ez

ma is!

számadó

kajla

bárányod

elszaladt

menj utána

Te magad --

Tôled nem

béreseidtôl

fél szívem!

panasz

gránit-kemény

szívem kövein

zúdulnak alá

Élô Vizeid

a szomjazóknak --

s én maradok

szomjuságot

nem-ismerô

puszta kô --

perlés

hogyan beszéljek

Rólad,

ha néma vagy!

miért szóljak Hozzád,

ha süket vagy!

nem tudlak szeretni,

távol vagy!

invokáció

Mindenható

Szeretet

járd át

keménységemet!

Ki magad Vagy

az Értelem

miért tûröd

kevélységem?

Szent és végtelen

emeld föl

törpeségem!

közérzet

nem 'elzárt kert'

-- beton bunker --

nem 'lepecsételt forrás'

-- sivatag medre szívem --

nem tudom,

mi történik odabenn!

lelki tükör

kihunyt bennem

Képed

megszûnt vonzása

tétlen-tétován

nézlek

Kép-telenül

árva --

panaszkodás

Feléd fordulok

és nem vagy

sehol --

szívem szólít

és nem

válaszolsz

ez a Te

vagy az én

panaszom?

,,egy a szükséges...''

kisöpörték

agyamból

a szavakat

bölcs humorral

foltozom

a lyukakat

úgyis csak

,,egy a szükséges''

vígasztalom

magamat --

búcsúzás

itt állt

az égigérô

nyár

karjai között

lakott

sok-sok madár

a fûrész hangjaira

feje fölül

messzire szállt

a kék ég és nyár --

augusztus

dél van és

nyár

a rohanó láb

megállt --

egy sárgult

levéllel

az ôsz

fejemre szállt --

vizek

vannak

dajkáló

tengerek

s van ahol

szivárványt törnek

sziklák közé

a vad vizek --

az én csermelyem

bükkös erdô

aranyló mélyein

oltja szomjad

a szépség fájdalma

szép az ôszi reggel

a zúzmarás rét --

ködbe nyúló árnyak

és a csöndes esték --

a szívemet mégis

nyugtalanná tették --

éjszaka

nem a szeretet

hitem

kapaszkodik

hûségedbe --

színeváltozás

gyertyám

lobogó fénye

árnyékot vet

Fényességedre --

Jelenléted

fénylô Felhôje

sötétségként

burkol be --

a sivatagban

sátrat vertél

csipkebokrom köré --

szárnyad borítottad

rózsáim fölé

lángra lobbantottad

töviseim --

vágy és félelem

imátlan magány

magamkereste

otthonom --

vágy és félelem

közösséged

van-e még

velem?

köszönöm

kihûlt

fájdalmamat

napfényre

sebezted

gyóntató

Szeretet --

keresés

fénylô szavaimal

Terád mutatok

felfénylô szemek

homályos tükrében

vonásaid kutatom

az okos szûz

érintésed

emlékére

lobbanó

szívem

várja

lángolva

jöttödet --

intelem

örvénylô

vizek

sóvár

mélységek

felett

játszadozni

nem lehet

bûntelen

sem büntetlen

megadás erôszakot tettem kevélységemen meghajtottam fejem és belesírtam kezedbe reménytelenségem -- Ne bánd! kemény a Szikla ráépül életed -- Szegletkô hordozza terhedet -- virrasztás vérrel verejtékkel egyesít a getszemáni éjjel --

,,semmi sem új a Nap alatt''

közeledik

érint ismét

a Sors --

Kezed sebzô

súlyaként

megint --

Maja

tükröt

tartott

Benned

arcom el

a Szeretet --

Joli

aranyszemet

súlyos fejet

hordoz a

csiga-biga

test --

csigabiga

test

pacsirta lelket

nem köthet meg --

Koppány-villa

az ég kékje és a felhôk

olyanok

mint akkor --

az ôsvíz hulláma

és a fûszálak

a gyermekkor --

de a Ház üres

öregesen reszketve

bont rügyet a nyár

reccsenô derékkal

a fûz integet --

hát igen --

ez a jelen!


Örömhír

Örömhír

múlt

jelen-t

jövô-t

szólongatás Mária, Te vagy a Templom az ékes oszlop Isten Városában Mária, Te vagy a bölcsô meleg otthon az Isten Fiának Mária gondja nincs bor víz sincs üres a kôszív Mária kútja hûs kutamból forrás csordul szívem mélyébôl könnyem perdül csorduló kutamból könnyezô szívembôl fohász halkan csendül --

Virágvasárnap

kivirágoztak

barkáim

csönd terült

körém --

hulló könnyem

szivárványán át

láttam

érkezel --

szívemet terítettem

Eléd --

szünetjel

fölbukkantam

örvényébôl

     zajnak

     futásnak

jelenléted

ölelte

némaságomat

csöndedbe --

bocsáss meg

miért nem

hívtál jobban --

miért engedted

oly szabadon

gyatra akaratom --

látod

nem siettem

érkezésed elé

kifolyt kezembôl

élet és idô

jaj neki!

Arcodba

sújtott a

közöny --

torzóvá

silányult

a sújtó

kezdetben Van az Ige...

megaláz a

fölfedezésem

csak

visszhang

vagyok a

Mindenségben --

fölemel a

kicsinységem

dallam vagyok

az örök

Zengésben --

ugyanaz

Tüzeddel átitatsz

csodáidba avatsz

tágasságot adsz

egy nap --

máskor meg

rám-mutatsz

napfényre hozod

hibáimat

-- a kettô

ugyanaz --

kenosis

viharzó vizeken

táncolva

gyorsan éltem --

porló hamuvá

égtek

emlékezetemben

arcok -- nevek -- képek

szegénnyé aláztak

az évek

közérzet

ôk érett gyümölcs

én szedett fa --

örülnöm  kellene

miatta?

év-végi számadás

az óra

ketyeg

ítélet

szívem felett

minden

magányos

perc --

téli este köd és jég zárja mélyebbre magányom advent kémények mögül kékséget feszít egemre Csillagod -- Asszony-Anyám erôs vagy Asszony viharokat álló fenyô és lágy ôstenger-öle életemnek -- keresztfámat ölelô Anyám!

orkán

szétesett

a fészek

dúlt

gondolatok

vergôdnek

a szélben

Igaz Arc

emberségem

méltósága

méltóságom

meghajlása

Elôtted --

sirató

ami eddig volt

nincsen --

eltûnt

a kincsem

vagy tán

so'se volt

enyém

igazán

rab madár

ôszi törvény

késztet

szállani

szabadon

Délnek --

drótsövény

törvénye

szárnyalásom

szegezi

rabságom

Földjére --

egyedül Te!

inog és

omlik

lépteim alatt

út és falak --

most tudom

igazán

a biztonság

Te vagy!

,,Ne vigy engem a kisértésbe!''

ne röptess

engemet

magasabbra

magamnál

add szeretnem

kicsinységem --

szemrehányás

látod

hiányod

szétdúlta

fészkem

minden kiderül...

csak a csöndben

derül ki

némaságom --

csak Elôtted

mérhetetlen

parányságom --

s mikor Rólad szólok --

idegenségem --

szomjazom

régi találkozások

emléke

asszúbor illata

szomjamat

nem oltja --

hit vagy hazugság?

beszélek titkaidról

feltáruló kapuidról

mégis úgy érzem

nem vagy sehol!

kérés

ne csak várj --

hívjál is

engedj is

egészen

haza

Hozzád!

meditáció az Eternach-i apátságban

ma már értem

a sokakat

kik mécseseket

gyújtanak

hit-nélkül-fázó

szívükrôl vallanak

modern Tabernákulum

súlyos kôbe zárt

kôbálványt csinált

Belôled

a hideg értelem

repeszd szét

kôsírod paneljait

újra

Istenem!


Beismerés

beismerés

szavaimmal

kékre vertem

keresztedbe

kapaszkodó

szívét

hát legyen

kérésed

beérett --

engedelmességem

türelmed gyümölcse

lett --

Rorate...

azt mondtam:

-- nincs hûség,

a szerelemnek

nincsen erôssége --

s hajnali házad

sötétjében

ismeretlen kézzel

kezedet nyújtottad

békességre --

Margit-sziget

szent romok

a parázna

Város

szívében --

délelôtt

szmogba --

éjszaka

rockba

fullad az élet --

keresztút 1994 az ítél meg engem, kit szeretek! Úgy ítélte, magára ölti elitéltségemet! Mint apa gyermekét vállára vette életem terhét -- Önnön magamba orra buktam, mégis karjaidba hulltam -- Szenvedésemben felragyogtál, utamba Veronikát állítottál -- Elzuhantam, Terád hulltam -- Hozzád ily közel még so'se voltam -- Keresztedre hátizsákként terhem akasztottad -- Szégyenembôl kibontottál Arcod fényébe beburkoltál Gyôzelmes hûségedre szegezett szerelmed -- Bocsánatod beteljesedett benem bûnösben -- Sziklasírod Kôszál rejteke -- örök életem Betleheme --

magyar sors

temetések

és újratemetések

méltóságosak

szépek --

De az életek!

pozsonyi imádság

mise elôtt

Mari néni vezényelte az

imát:

Isten, Úr Isten

odafenn --

nem hallod?!

Segíts már!

ôsz

lélegzetem

visszatartom

szépséged

fürkészem

kitartón

ôszi esô

mossa

arcom --

összetörve

a kristály megrepedt --

mégsem

tagadtam meg

a lelkemet

de Napod tükrözni

reményem elveszett --

honnan?

kômécsem

kanóca-lángja

Te Vagy --

de honnan

vegyek

olajat?

Miért tetted ezt velem?

simulni vágytam

tenyeredbe --

azonban Te

megragadtál

ég és föld között

dobáltál

burkaimtól

megfosztottál --

Vilma

vállad

megfáradt

kócos és fakó

hajad

de szemed

dajkáló maradt --

november

mécstelen

temetô

a múlt

nélküled

emlékezet

gyújts fényt

árnyaim között

örök Szeretet --

látszat

mosoly és

jó szó

adom szívesen --

de ha Te

szólsz

szívem

még mindig

felesel --

Íme

zúzmarás

tisztaságból

léptem

aranyházadba --

öreg Simeon

emelte égnek

-- Íme a Fiad,

Pócsi Mária!

kettôs kerítés

magányossá

sebeztelek

magammal --

nem csak

magamat

magányodat is

szenvedem --

alkony

szem és száj

szükülô rések

váram falán

beborít

a magány --

mégis fagyott szívem némaságát néha ének töri át -- viszontlátás a táj a hely az emberek fájdalmam gócát tépték fel -- Krisztus a testvérben Jelenléted békessége fénylett szemében -- részvéted éreztem meleg tenyerében -- vigaszod szava szólt csöndes énekében --

az Ô sebei által

hogyan

öleljem át

Keresztfád

zsigereimben?

hogyan

ismerném fel

Töviskoronád

a végsô

leértékelésben?

a Golgotán

csupaszon

sebezhetôn

ütésre várva

a Hegytetôn --

vérrel és

könnyel kérni

az eget:

Atyám,

bocsáss meg!

Péter kérdése

a tó partján

kérdés csobban --

ezeknél engem

szeretsz-e

jobban?

köszönöm

kihûlt

fájdalmamat

napfényre

sebezted

gyóntató

Szeretet

a hársfa fájdalma

csonkolt

lombom

aranyát

rozsdára

váltotta át --

havasi gyopár

peremre sodortak

fenyegetô szelek

gyökereim lógnak

mélységek felett

fehér csillagom

mégis

Terád nevet --


Számûzetésben -- USA

individualista fa

smaragd nyárban

örök ragyogásban

ideje betelt

mára --

mutatja pirulása

kánikulában

téli csupaszsága

tapasztalat

ha béna is

a gondolat

Igéd hatalma

megmarad --

megittasodás

kérlelôn

nyújtottad

felém

Kelyhedet --

és

szomjazni

kezdtelek

meglepetés

hétköznapi

homályban

hajolt fölém

Arcod --

kérdés

szeretlek

tegezhetlek?

Isten veled

már nem

szívszakadás

békés eloldódás

a távozás --

,,az éj sötétje nem sötét Neked...'' vak folyosón botorkálok Eléd fáradtságomra bársony jelenlétet borít mécsesed -- ,,echo''-s vidéken keresem lelkem dallamát saját szavát -- a Te vigasztalásod fázós magányomra szíved szánalma borított fénylôn-zengô éjszakát --

identitás

engem

magyarul

és

magyarán

mondtál ki

Magadnak

mélységeidbôl

Istenem!

honvágy

vágyom

hallani

dallamát a

Szónak, mely

kimondott engem

mélységeidbôl

örök Gondolat --

image

görbült

szavaink

tükrében

torzóvá lett

ránkbízott

Igéd.

közel és távol

jellé válik

a világ

a ki nem mondott

le nem írt

szavak --

fenyegetettség

széttöredezik

tér és idô

ölelj eggyé

Magaddal

s magammal --

szétesik

múlt és jövô

ha nem hagyod,

hogy ráfeszítsenek --

széthull

valóság és gondolat

ha nem adod meg

magadat --

hogy is van ez?

mások

magukban

én

másokban

találkozom

Veled --

Janus kapujában

nem tagadhatom

hallottam

én is szólását

égiek karának --

láttam

mosolyát Máriának --

nevén szólított

a Bárány --

hordozott vállán

a Szeretet --

Köszönöm a múltat,

de mi lesz

énvelem?

szövetségi hûség

hát még

Neked is

kellett a

szeg

hûséged

kibirni

hozzánk

Istenem?

tíz hónap

nem -- nem

idegenben --

számûzöttségem

megtört

szíveden --

pedig ha

ha

betekinthetnél

zártságom

kertjébe --

könnyezô kelyheket

látnál

virágok helyébe --

ha

beléphetnél

védekezésem várába

ürességbe hulló

szökôkút fogadna --

ima

nem

találom

a szvakat --

szívem

dallama

elapadt --

mondd ki

bennem

Magadat --


Újjászületés

újjászületés

Anyámmá

lettél

és én árva

Fiad

a Kereszt

alatt --

nomád sors

kereszt-gerenda

lett a

sátorfám

s az

átszúrt szív

otthonom --

sóvárgás

leheld arcomba

Lelkedet --

elevenítsd meg

éltemet --

teremts belém

vágyakat --

vondd magadra

vágyamat --

hadd szomjazzam

Utánad --

ikon töredezett befejezetlen kép -- túlcsorduló végtelen fény kereszt hússá vérzett a fájdalom érinthetôvé sebezted szívem -- tavasz kökényt virágzott tövised -- gerleszó hirdeti jöttödet --

Kereszt hódolat 98

magányoddal

egyesít

érintés és csók

rámhajol

a csönd --

mint kezdetben?

egyedül

léptem

és lépek

Kereszted elé

ma is --

képmutatás?

és

bátran elintegette

az utolsó

embert --

aztán

vállára vette

magányát

és

könnytelen

sírással

nézett szembe

Istenével --

Klosterkirche St. Gertrud csöndedbe emel fehér kôdarab hegyi kristályok törik sátorrá Arcod fényét oltárom fölé Föltámadott -- fenyôgerenda hordoz fehér követ -- asztal -- Áldozatot -- ,,hozzád tapad a lelkem'' Bárány-Titok! kimetszett a homályból Arcod fénye -- magányom Kereszted árnyékává lett -- évforduló ahol érintette templommá szentelte falaidat a Kéz -- gyulladjon a Fény -- ahol elfogadta hétköznapjaidat átkarolta égjen a Mécs -- ahol felállította Keresztjét kivívta gyôzelmét Angyal hirdesse Jelenlétét --
lelkigyakorlat csöndes mély kút a bensôm távol tôlem érzelem gondolat akarom Akaratodat -- tegnap talán még tudtam mit kérjek ma szívem néma tavába fulladt a remény fenyôk és rigók dalolnak virágok hódolnak szívek kinyílnak -- én pedig mindezt látom s ridegen konstatálom s aztán a kôszív megrepedt értelmem némaságát áttörve könnyem megeredt -- lenyûgöz Földed szépsége odaülök mégis kopott Oltárod elébe Arcod fényével boríts be -- nem értem Teremtésed botrány Jelenléted kozmikus csodák között szûkös szívemben -- dalolnak a fák harsogó madárkák ölelnek át Jelenléted csöndjével --

,,akarsz-e meggyógyulni?''

ne kérdezz,

csak tégy velem

Szereteted és

hûséged szerint --

ne kérdezz,

-- akarod -- nem-akarod? --

hiszen a Tied vagyok!

ne kérdezz engem

életrôl-halálról

hogyan-tovább-ról,

csak engedd, hogy

átöleljelek

most --

betegágyon

bölcsöd vagy

koporsód vagyok? --

kérdezem

s Beléd

temetkezem --

arccal Jeruzsálem felé

mondd,

amikor a Város felé

fordultál

a Táborhegy után --

láttál-e szivárványt

és hallottad-e még

a tücsökzenét?


Életrajzi adatok

Életrajzi adatok: Sztrilich Ágnes SSS

Született: 1942-ben, mint dr. Sztrilich Pál és Csapody Hedvig ötödik gyermeke

elsôáldozó volt: 1948-ban a Sacre Cour zárdában

bérmálkozott: 1950-ben

jelentkezett titokban a Szociális Testvérek Társaságába: 1960-ban

érettségizett: 1961-ben a Patrona Hungariae gimnáziumban

oklevelet szerzett 1965-ben az Állami Diétásnôvérképzôben

fogadalmat tett, mint szociális testvér 1966-ban

teológiát tanult 1978-81-ig

Eü. Fôiskolát végzett: 1982-ben

Verseskötete jelent meg 1988-ban: ,,Mélységek és magasságok'' címmel

Az MKPK Világiak Irodájának munkatársa 1996-tól.

Dolgozott mezôgazdasági szövetkezetben és hetes bölcsödében, diétásnôvérként, élelmezésvezetôként 35 évet a ,,Megszentelô Szeretet küldetésében'' azok között, akik a ,,halál árnyékában ülnek.'' Munka mellett ,,fô foglalkozása'' volt a hivatás-gondozás, jelölt-nevelés, lelkigyakorlatok adása. A Szociális Testvérek Társaságának karizmája szerint ,,Lélekben és Igazságban'' keresi a választ az idôk sokszor viharos-vészes jeleire. Ennek eszköze számára az írott és iratlan szó.


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása
A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár

	Isten hozta a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárban, a magyarnyelvû keresztény irodalom tárházában! A Könyvtár önkéntesek munkájával mindenki számára elektronikus formában terjeszti Isten Igéjét. A Könyvtár bemutatása


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása

Célkitûzés

Állomány

Irányítás, központ

A Könyvtár használata, a könyvek formája

A Könyvtárban található file-ok neve

A file-ok felhasználási módjai

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Megkötések a szöveg formájára

Érdeklôdés/Javaslat

Minôség -- állandó javítás

A könyvtár mottója

Célkitûzés

A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár (PPEK) célja az, hogy mindenki számára hozzáférhetôvé tegye a teljes magyarnyelvû katolikus egyházi, lelki irodalmat elektronikus formában. A lelkipásztori munka támogatása mellett elôsegíti az egyházi kutatómunkát, könyvnyomtatást és az írott, magyar keresztény értékek bemutatását, megôrzését, terjesztését. A könyvállomány mindenki számára ingyenesen rendelkezésre áll az Internet hálózaton keresztül. Egyházi intézményeknek és személyeknek postán is elküldjük a kért anyagot.

Állomány

Minden szabadon másolható, szerzôi jogvédelem alá nem esô egyházi és vallási vonatkozású kiadvány része lehet a Könyvtárnak: a Szentírás (többféle fordításban), imakönyvek, énekeskönyvek, kódexek, pápai dokumentumok, katekizmusok, liturgikus könyvek, teológiai munkák, szentbeszéd-gyûjtemények, keresztutak, lelkigyakorlatok, himnuszok, imádságok, litániák, istenes versek és elbeszélések, szertartás-könyvek, lexikonok, stb.

Irányítás, központ

Központ:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055, USA
	(Az Egyesült Államok New Jersey államában levô Szent István Magyar Római Katolikus egyházközség)
Levelezés:	Felsôvályi Ákos
	322 Sylvan Road
	Bloomfield, NJ, 07003, USA
	Tel: (201)338-4736
	Fax: (201)778-4263
	e-mail: felsoval@email.njin.net
A Könyvtár használata, a könyvek formája

Ebben az elektronikus könyvtárban nincs olvasóterem, hanem a szükséges könyveket ki kell venni (vagyis ,,letölteni''). Letöltés után mindenki a saját számítógépén olvashatja, ill. használhatja fel a szöveget. A hálózaton keresztül böngészni, ill. olvasni drága és lassú. A saját személyi számítógép használata a leggyorsabb és legolcsóbb, a könyv pedig az olvasó birtokában marad. Azoknak, akik nem rendelkeznek Internet-kapcsolattal, postán elküldjük a kért könyveket. Ebbôl a könyvtárból ügy kölcsönözhetünk, hogy nem kell (és nem is lehet) a kikölcsönzött könyveket visszaadni!

	A Könyvtár a kiadványokat kétféle alakban adja közre:
1.	formálatlan szövegként, ami a további feldolgozást (könyvnyomtatás, kutatómunka) teszi lehetôvé szakemberek számára és
2.	a Windows operációs rendszer Súgó (,,Help'') programjának keretében, ami a könnyû olvasást és felhasználást teszi lehetôvé mindenki számára (a szövegek -- külön begépelés nélkül -- egy gombnyomással egy szövegszerkesztô programba vihetôk át, ahol azután szabadon alakíthatók).
A Könyvtárban található file-ok neve

Minden kiadvány négyféle file formában található meg a Könyvtárban: text file (formálatlan változat), help file (,,Súgó'' formátum), sûrített text file és sûrített help file. Ezenkívül minden help file-hoz tartozik egy ikon file.

Minden file nevének (file name) a két utolsó karaktere a verziószám (01 az elsô változaté, 02 a másodiké, stb). A file nevének kiterjesztése (file extension) mutatja a file típusát:

	txt:	text file,
	zpt:	sûrített text file,
	hlp:	help file,
	zph:	sûrített help file és
	ico:	a Help file-hoz tartozó icon file.

Például a Vasárnapi Kalauz címû könyv elsô változatának (,,01'') négy formája: VASKAL01.TXT, VASKAL01.HLP, VASKAL01.ZPT, VASKAL01.ZPH; az ikon file pedig: VASKAL01.ICO.

A sûrítést a legelterjedtebb sûrítô programmal, a PKZIP/PKUNZIP 2.04 DOS változatával végezzük. A sûrítés nagymértékben csökkenti a file nagyságát, így a letöltés/továbbítás sokkal gyorsabb, olcsóbb. A file-t használat elôtt a PKUNZIP program segítségével kell visszaállítani eredeti formájába. (Például a  "PKUNZIP  VASKAL01.ZPH" utasítás visszaállítja az VASKAL01.HLP file-t.)

A file-ok felhasználási módjai

Mivel minden mûvet kétféle formában ad közre a Könyvtár, a következô kétféle felhasználási mód lehetséges.

1. A text file felhasználása

Ez a file formálatlanul tartalmazza az anyagot. A felhasználó betöltheti egy szövegszerkesztô programba, és ott saját ízlése, szükséglete szerint formálhatja. Például ha az anyagot ki akarjuk nyomtatni könyv alakban (feltéve, hogy az szabadon publikálható), akkor ebbôl a text file-ból könnyen  elô tudjuk állítani a nyomdakész változatot.

Vigyázat! A text file minden sora sorvég-karakterrel végzôdik, ezeket elôbb el kell távolítanunk, és csak utána szabad a formálást elkezdenünk.

A szövegben a kezdô idézôjelet két egymást követô vesszô, a felsô idôzôjelet két egymást követô aposztrófa és a gondolatjelet két egymást követô elválasztójel képezi (lásd a szöveg formájára vonatkozó megkötéseket késôbb).

Az egyes fejezeteket csupa egyenlôségjelbôl álló sorok választják el egymástól. A file eleje ezt az ismertetést tartalmazza a Könyvtárról.

Ezt a text file-t felhasználhatjuk szövegelemzésre is, amihez természetesen szükségünk van valamilyen elemzô programra.

2. A,,súgó'' file felhasználása

Ez a file formátum igen egyszerû olvasást, felhasználást tesz lehetôvé a Windows operációs rendszerben megszokott ,,súgó'' programok formájában. (Az ajánlott képernyô felbontás VGA.)

Az elektronikus könyv legnagyobb elônye az, hogy a szöveg elektronikus formában áll az olvasó rendelkezésére. A ,,Másol'' gombbal a teljes fejezet átvihetô a vágóasztalra [Notepad]) és onnan a szokásos módon: ,,Szerkesztés'' és ,,Másol'' [Edit és Paste] paranccsal bármilyen Windows szövegszerkesztôbe. Ugyanezt érjük el a Ctrl+Ins gombok együttes lenyomásával is. Ha nem akarjuk a teljes szöveget átvinni, akkor használjuk a ,,Szerkesztés'' [Edit] majd a ,,Másol'' [Copy] utasítást a program menüjérôl, minek következtében a fejezet teljes szövege megjelenik egy Másolás párbeszéd-panelban. A kijelölt szövegrészt a ,,Másol'' utasítás a vágóasztalra [Notepad] viszi, és onnan az elôbbiek szerint folytathatjuk a munkát.

A programból közvetlenül is nyomtathatunk fejezetenként a ,,File'' és ,,Nyomtat'' [Print] utasítással. A nyomtatott szöveg formája kissé eltérhet a képernyôn láthatótól. A nyomtatott szöveg betûtípusa ,,Arial'', betûmérete 10 pontos. Ha más formátumra, betûtípusra vagy -nagyságra van szükségünk, akkor vigyük elôbb a szöveget a szövegszerkesztô programunkba, ott állítsuk be a kívánt formátumot, és utána nyomtassunk.

	Ahhoz, hogy a ,,súgó'' file-t használni tudjuk, a következôket kell tennünk (a ,,Vasárnapi kalauz'' címû könyvvel mutatjuk be a lépéseket).
1.	A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárból töltsük le a VASKAL01.HLP és a VASKAL01.ICO file-okat a saját gépünk ,,C:\PAZMANY'' nevû alkönyvtárába. (A VASKAL01.HLP helyett letölthetjük a sokkal kisebb VASKAL01.ZPH file-t is, de akkor letöltés után ki kell bontanunk a "PKUNZIP VASKAL01" utasítással.)
2.	Készítsünk egy programindító ikont. A Programkezelôben kattintsunk elôször a ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoportra. (Ha az még nincs felállítva, akkor hajtsuk végre a fejezet végén leírt ide vonatkozó utasításokat.) Ezután válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Program'' utasításokat a menürôl. A párbeszed-panelban a következôket gépeljük be:
	Megnevezés:	Vasárnapi Kalauz
	Parancssor:	WINHELP C:\PAZMANY\VASKAL01.HLP
	Munkakönyvtár:	C:\PAZMANY
	Ezután kattintsunk az ,,Ikon'' nevû utasításra, és adjuk meg a C:\PAZMANY\VASKAL01.ICO file-t.

Ha ezután rákattintunk az így felállított ikonra, a program elindul, és olvashatjuk a könyvet.

A ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoport felállítása:

A Programkezelô menüjérôl válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Programcsoport'' utasítást. A párbeszéd-panelban a következôt gépeljük be:

	Megnevezés:	Pázmány Péter E-Könyvtár
Ezután zárjuk be a párbeszéd-panelt.

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A könyveket bárki elektronikus úton letöltheti a Könyvtárból (lásd a Könyvtár Internet címét) vagy postán megrendelheti (lásd a postai címet). Egyházi intézményeknek és személyeknek ingyen küldjük el a könyveket, mások a rendeléssel együtt 3 dollárt vagy annak megfelelô pénzösszeget küldjenek a lemez- és postaköltség megtérítésére.

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Az általános elvek a következôk:

1.	A Könyvtár mindenkinek rendelkezésére áll személyes vagy tudományos használatra. Ha a Könyvtár anyagát publikációban használják fel, akkor kérjük az alábbi hivatkozás használatát:

,,A szöveg eredete a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár -- a magyarnyelvû keresztény irodalom tárháza.''

2.	Egyházi intézmények és személyek kereskedelmi célokra is ingyenesen használhatják a Könyvtár anyagát, csak azt kérjük, hogy a kiadványuk elején helyezzék el az elôbbi utalást. A Könyvtár fenntartja magának azt a jogot, hogy eldöntse: ki és mi minôsül egyházi személynek, ill. intézménynek. Kérjük, keresse meg ez ügyben a Könyvtárat.

3.	Ha a Könyvtár kiadványait nem egyházi intézmény vagy személy kereskedelmi célokra használja fel, akkor az elôbbi utalás feltüntetésén kívül még kérjük a haszon 20%-át a Könyvtár számára átengedni. A befolyt összeget teljes egészében a Könyvtár céljaira használjuk föl.

Elôfordulhat, hogy ezek az elvek bizonyos könyvekre nem vonatkoznak, mert a szerzôi jog nem a Könyvtáré. Az ilyen könyv része az állománynak, lehet olvasni, lelkipásztori munkára felhasználni, de kinyomtatása, -- bármilyan formában --, tilos. Az ilyen jellegû korlátozások minden könyvben külön szerepelnek. (Lásd a könyvek elektronikus változatáról szóló fejezetet!)

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Minden pénzügyi támogatást hálásan köszönünk, és a központi címre kérjük továbbítani. Az anyagi támogatásnál is fontosabb azonban az az önkéntes munka, amellyel állományunkat gyarapíthatjuk.

 Kérünk mindenkit, akinek a magyar katolikus egyház sorsa és az egyetemes magyar kultúra ügye fontos, hogy lehetôségeinek megfelelôen támogassa a Könyvtár munkáját. A munka egyszerû, bárki, -- aki már használt szövegszerkesztô programot --, részt vehet benne.

Hogyan lehet az állomány gyarapításában részt venni?

A munka egyszerûen egy-egy könyv szövegének számítógépbe való bevitelét jelenti. Elôször optikai beolvasással (szkennolással), automatikus úton, egy nyers szöveget készítünk, amit aztán az önkénteseknek ki kell javítaniuk. A munka lépései így a következôk:

1.	Ellenôrizzük, hogy a kiválasztott könyv szabadon másolható-e (nem esik-e szerzôi jogvédelem alá), vagy meg lehet-e kapni a Könyvtár számára a másolás jogát. Ez ügyben vegyük fel a kapcsolatot a Központtal.
2.	Ellenôrizzük, hogy a könyvet még nem kezdte-e el senki begépelni. Ez ügyben is vegyük fel a kapcsolatot a Központtal. A Könyvtár állandóan tájékoztat a begépelés alatt álló munkákról.
3.	A könyvet küldjük el a Központnak, ahol optikai beolvasással elkészítik a nyers szöveget.
4.	A Központ visszaküldi a nyers szöveget egy számítógépes lemezen a könyvvel együtt. A nyers szöveget tetszôleges szövegszerkesztô-formában lehet kérni. Ha az eredeti kiadvány nem alkalmas optikai beolvasásra (rossz minôség, régies betûtípusok stb. miatt), akkor az önkéntesnek kell a nyers szöveget is begépelnie.
5.	Végezzük el a nyers szöveg ellenôrzését és javítását. Ez a munka legidôigényesebb része, és ettôl függ a végleges szöveg helyessége! Kövessük a szöveg formájára vonatkozó megállapodásokat (lásd a következô részt).
6.	A kész szöveget küldjük vissza lemezen a Központnak.
7.	A Könyvtár ezután elkészíti a kívánt file-formákat és a könyvet behelyezi a Könyvtár állományába.
Megkötések a szöveg formájára

Mivel mindenki számára hozzáférhetô módon kell a szövegeket tárolnunk, egyszerûségre törekszünk. Általános szabály az, hogy semmilyen tipográfiai karaktert vagy kódot nem használunk, csak a billentyûzetrôl bevihetô karakterek szerepelhetnek a szövegben. A szöveg készítésekor kérjük a következô megállapodásokat betartani:

1.	Margó: 1 hüvelyk (2.54 cm) bal- és jobboldalt.
2.	Betûtípus: Arial, 10 pontos.
3.	Alsó idézôjel: két vesszô szóköz nélkül,
	felsô idézôjel: két aposztrófa szóköz nélkül,
	gondolatjel: két elválasztójel szóköz nélkül,
	idézôjel idézôjelen belül: aposztrófa (alsó és felsô idézôjelként egyaránt).
4.	Tabulátor karakter megengedett (a tabulátorokat fél hüvelyk, azaz 1.27 cm távolságra kell  egymástól beállítani).
5.	Semmilyan más formálási kód nem megengedett.
6.	Lábjegyzet helyett szögletes zárójelbe kerüljenek a hivatkozások száma (pl. [1]), és a hozzátartozó magyarázatok a file legvégén egymás után, mindegyik új sorban kezdve.
Érdeklôdés/Javaslat

A már meglevô állományról, a készülôfélben levô könyvekrôl, az önkéntes munka lehetôségeirôl és a Könyvtár legújabb híreirôl a következô címeken lehet tájékoztatót kapni:

1. levél:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055-7894, USA

2. elektronikus posta (e-mail): felsoval@email.njin.net

3. elektronikus hálózat (World Wide Web): http://www.piar.hu/pazmany

Minôség -- állandó javítás

A Könyvtár állományának minôségét állandóan javítjuk, újabb és újabb változatokat bocsátunk közre (a file nevének utolsó két karaktere a változat számát jelenti). Kérjük ezért a Könyvtár minden tagját, olvasóját, hogy jelentsen minden felfedezett szöveghibát. A levélben (postai vagy elektronikus levélben egyaránt), közöljük az új, javított sort az ôt megelôzô és követô sorral együtt. Így a szövegkörnyezetben elhelyezve, könnyû lesz a hibát megtalálni és javítani. Miután a file új változata (új verziószámmal) felkerült a Könyvtárba, a régit töröljük.

Kérjük, a könyvekkel és a Könyvtár munkájával kapcsolatos észrevételeit, javaslatait, kritikáját közölje velünk! Segítségét hálásan köszönjük.

A könyvtár mottója egy szentírási idézet

Ha ugyanis az evangéliumot hirdetem, nincs mivel dicsekednem, hiszen ez a kötelességem. Jaj nekem, ha nem hirdetem az evangéliumot! Ha önszántamból teszem, jutalmam lesz, ha nem önszántamból, csak megbízott hivatalnok vagyok. (1Kor 16-17)