Copyright: Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár


Címoldal
	A mû eredeti címe: Forja Fordította: Dr. Erdô Péter Nihil obstat. Dr. Eörs Csordás censor deputatus. Nr. 2686/1998. Imprimi potest Strigonii die 19. Novembris a. 1998. Dr. László Card. Paskai Primas Hungariae Archiepiscopus Strigoniensis-- Budapestinensis. Tartalomjegyzék


© ñ » «

Josemaría Escrivá

KOVÁCSTÛZHELY


Josemaría Escrivá

KOVÁCSTÛZHELY

SZENT ISTVÁN TÁRSULAT

az Apostoli Szentszék Könyvkiadója

Budapest, 1998


A mû eredeti címe:

FORJA, EDICIONES RIALP S. A. MADRID, 1988

Fordította

DR. ERDÔ PÉTER

NIHILOBSTAT.

DR. EÖRS CSORDÁS CENSOR DEPUTATUS.

NR. 2686/1998. IMPRIMI POTEST

STRIGONII DIE 19. NOVEMBRIS A. 1998.

DR. LÁSZLÓ CARD. PASKAI

PRIMAS HUNGARIAE

ARCHIEPISCOPUS STRIGONIENSIS-- BUDAPESTINENSIS.

ISBN 963 361 046 X

©  1988 FORJABY SCRIPTOR S. A., MADRID

SZENT ISTVÁN TÁRSULAT

1053 Budapest, Kossuth Lajos u. 1.

Felelôs kiadó:Dr. Ákos Géza igazgató

Készült: 9 A/5 ív terjedelemben


Tartalomjegyzék

A könyv elektronikus változata

Elôszó

A Szerzô

A Szerzô elôszava

Villámlások

Küzdelem

Kudarc

Pesszimizmus

Képes vagy rá!

Tovább küzdeni

Feltámadni

Gyôzelem

Munka

Olvasztótégely

Kiválasztás

Termékenység

Örökkévalóság

Szentírási helyek jegyzéke

Tárgymutató


A könyv elektronikus változata

Ez a program az azonos címû könyv elektronikus változata. A könyv 1998-ban jelent meg a Szent István Társulat kiadásában az ISBN 963 361 046 X azonosítóval. Az elektronikus változat a Szent István Társulat engedélyével készült. A könyvet lelkipásztori célokra a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár szabályai szerint lehet használni. Minden más szerzôi jog a Szent István Társulaté.


Elôszó

1931. augusztus 7-én, azon a napon amikor a Madridi Egyházmegye Urunk Színeváltozását ünnepelte, mons. Josemaría Escrivá írásba foglalta az Úrtól kapott misztikus tapasztalatainak egyikét. A szentmise bemutatása közben, Isten megadta neki, hogy új módon értse meg az Evangéliumnak ezeket a szavait: ,,et ego, si exaltatus fuero a terra, omnia traham ad meipsum''[1]. Megértettem, hogy Isten emberei lesznek azok, akik felemelik a Keresztet, Krisztus tanításaival, minden emberi tevékenység csúcsára... És láttam az Urat gyôzedelmeskedni és Magához vonzani minden dolgot. Késôbb, válaszként erre a megvilágosításra, azt írta: Noha üresnek érzem magam erények és tudomány dolgában (az alázatosság az igazság... aranyfüst nélkül), tüzes könyveket szeretnék írni, amelyek eleven lángként járják be a világot, mely fényt és meleget ad az embereknek, és szegény szívüket izzó parázzsá teszi, hogy rubintkôként ajálhassák fel Jézusnak királyi koronája számára[2].

Ezeknek a vágyaknak a gyümölcsei voltak az ,,Út'', a ,,Barázda'' és a ,,Kovácstûzhely''; e két utóbbi mûvet csak a szerzô halála után tették közzé, de akkoriban születtek, és semmilyen más leírás nem illik rájuk, mint a szerzô fenti szavai. A ,,Kovácstûzhely'' tüzes könyv, melynek olvasása és átelmélkedése sok lelket az isteni Szeretet kohójába vethet, és fellobbanthatja bennük az életszentséget és az apostolságot, mert ez volt mons. Escrivá vágya, mely elôszavában világosan kifejezôdik: Hogyne fognánk hát a lelkedet -- ezt a tiszta aranyat -- , s tennénk a kovácstûzhelyre, hogy megmunkáljuk tûzzel és kalapáccsal, míg ebbôl a nyers aranyból ragyogó ékszer nem válik, hogy felajánljuk Istenemnek, Istenednek?

A ,,Kovácstûzhely'' 1055 elmélkedési pontból áll, melyek 13 fejezetet alkotnak. E pontok közül soknak világos önéletrajzi jellege van: az Opus Dei alapítójának írásos megjegyzései, bizonyos lelki füzetekben, melyeket a harmincas években használt, noha nem naplóként vezette ôket. Ezekben a személyes feljegyzésekben példákat gyûjtött össze a lelkében végbement isteni mûködésrôl, hogy többször átelmélkedje ôket személyes imádságban. Feljegyezte a hétköznapi élet eseményeit és anekdotáit is, melyekbôl mindig természetfeletti tanítást igyekezett nyerni. Mons. Escrivá mindig kerülte, hogy felhívja magára a figyelmet. Így az önéletrajzi jellegû helyzetekre és eseményekre való utalásokat, a rá jellemzô módon, harmadik személyben adja elô.

Nekünk, akiknek az a nagy szerencse jutott osztályrészül, hogy a közelében élhettünk, sokszor beszélt errôl a könyvrôl, mely az évek során öltött testet. Az anyag végleges elrendezésén túl az is kívánsága volt, hogy minden egyes pontot nyugodtan elolvasson, és így egész papi szeretetét az olvasó szolgálatába állítsa: nem a pontok csinosítása érdekelte, csupán a lelkek bensejébe kívánt elhatolni, és ebben a reménységben... hívta el ôt az Úr a maga bensôséges közelségébe. És ahogyan azokat hátrahagyta, úgy jelennek meg most a közönség számára.

A ,,Kovácstûzhely'' magva ebben az állításban foglalható össze: Jézus Krisztus élete, ha hûségesek vagyunk Hozzá, valamiképpen megismétlôdik mindnyájunk életében, mind belsô folyamatában -- a megszentelôdésben, mind pedig a külsô viselkedésben (418. sz.).

A Krisztushoz való folyamatos hasonlóvá válás, mely a keresztény élet lényegét alkotja, titokzatos módon valósul meg a szentségek útján[3]. Ezenkívül személyes erôfeszítést is kíván arra, hogy megfeleljünk a kegyelemnek: megismerni és szeretni az Urat, ugyanazokat az érzéseket táplálni, mint Ô[4]. Utánozni életét mindennapi viselkedésünkben olyannyira, hogy az Apostollal ezt kiálthassuk: ,,Vivo autem, iam non ego: vivit vero in me Christus''[5], élek ugyan, de már nem én: mert Krisztus él bennem. Így konkretizálja számunkra azt a programot -- az életszentséget -- melyet az Úr kivétel nélkül mindenki elé tûz. Figyelj jól: a világon sok férfi és nô van, és a Mester egyiküket sem mulasztja el hívni. Keresztény életre hívja ôket, szent életre, a választottak életére, örök életre (13. sz.).

A Krisztussal való fokozatos azonosulásnak ez a belsô útiránya alkotja a ,,Kovácstûzhely'' vezérfonalát. Olyan vezérfonal ez, mely nem tartalmaz merev sémát a belsô élet számára; semmi sem állt ennél távolabb mons. Escrivá szándékától, aki nagyon is tiszteletben tartotta mindenki belsô szabadságát. Mert végül is minden lélek a maga saját útját járja, a Szentlélek indításai szerint. Ezek a pontok inkább baráti javaslatok, atyai tanácsok azoknak, akik úgy döntenek, hogy komolyan veszik keresztény hivatásukat.

A ,,Kovácstûzhely'' végezetül kísérôje a léleknek megszentelôdésének útján attól kezdve, hogy az felfogja a keresztény hivatás fényét, egészen addig amíg a földi élet megnyílik az örökkévalóság felé. Az elsô fejezet éppen a hivatásnak van szentelve; a szerzô a ,,Villámlások'' címet adja neki, hisz villámsújtottan állunk, valahányszor Isten megérteti velünk, hogy fiai vagyunk, hogy Egyszülött Fiának egész vérébe kerültünk, és hogy -- személyes kicsinységünk és nyomorúságunk ellenére -- azt akarja, hogy Krisztus társai legyünk a Megváltásban: Isten fiai. -- Az egyetlen lángot hordozzák, mely képes megvilágítani a lelkek földi útjait, az egyetlen villámot, amelyben sohasem lehet sötétség, árnyék vagy félárnyék (1. sz.).

Az isteni meghívásra való válasz állandó küzdelmet kíván. Zajtalan harcot a mindennapi élet küzdôterén, mert szentnek lenni nem azt jelenti, hogy különös dolgot kell csinálnod, hanem hogy küzdened kell bensô életedben és kötelességed hôsies, teljes végrehajtásában (60. sz.).

Ebben a belsô csatában nem fognak hiányozni a kudarcok, és a csüggedés veszélye csapdákat jelenthet. Ezért az Opus Dei alapítója fáradhatatlanul sulykolta a lelkekbe Zebedeus fiainak ,,possumus!''-át[6]; azt a kiáltást -- ,,képesek vagyunk rá!'' -- , mely nem elbizakodottságból, hanem az isteni Mindenhatóságba vetett alázatos bizalomból fakad.

Mons. Escrivának tetszett a szamár képe, ezé a kevéssé látványos, alázatos munkásé, mely méltó volt arra a megtiszteltetésre, hogy diadalmenetben vigye Jézus Krisztust Jeruzsálem utcáin. A kitartó, engedelmes, méltatlanságának tudatában levô szamár képe arra szolgál számára, hogy buzdítsa az olvasót számos olyan erény megszerzésére és gyakorlására, melyeket a vízemelôt hajtó szamárban fedezett fel: alázatos kemény a munkában és kitartó, csökönyös!, hûséges, igen biztos léptû, erôs és -- ha jó gazdája van -- hálás és engedelmes (380. sz.).

A vízemelôt hajtó szamár alázatosságához és kitartásához, mint látjuk, szorosan hozzátartozik az engedelmesség. Légy meggyôzôdve róla: ha nem tanulsz meg engedelmeskedni, nem leszel hatékony (626. sz.). Mert engedelmeskedni annak, aki Isten nevében vezeti lelkünket, és mederbe tereli apostolságunkat, annyit tesz, mint megnyílni az isteni kegyelemnek, hagyni, hogy a Lélek cselekedjék; szóval alázatosság. Tehát engedelmesség magának Istennek. És Istenért Szent Egyházának. Nincs más út: Légy meggyôzôdve róla, fiam, hogy az Egyházban elveszíteni az egységet annyi, mint meghalni (631. sz.). Ez mons. Escrivá prédikációjának egy másik ,,alapeszméje'': nem elválasztani Krisztust Egyházától, nem elválasztani a keresztényt Krisztustól, akivel a kegyelem révén egyesült. Csak így biztos a gyôzelem.

Azok a férfiak és nôk, akik a világban keresik az életszentséget, apostoli munkájukat szokásos kötelességeik teljesítésében és teljesítése által, elsôsorban hivatásbeli tevékenységük révén végzik. Szent Pál tanításából tudjuk, hogy meg kell újítanunk a világot Krisztus szellemében, s hogy az Urat minden fölé és mindennek a mélyébe kell helyezni. -- Úgy látod, ezt teszed foglalkozásodban, hivatásbeli munkádban? (678. sz.).

A munkával együtt az életszentség és az apostolság eszközévé kell alakulnia minden nemes emberi dolognak. Csodáld Atyánk, Istenünk jóságát: nem tölt el örömmel az a bizonyosság, hogy házad, családod, országod, melyeket bolondul szeretsz, szentek lehetnek? (689. sz.). Ezért különbözô pontokban utal a házasságra és a családra, valamint a polgári kötelezettségekre is. Mert az Úr azt akarta, hogy mi, akik fiai vagyunk, akik megkaptuk a hit ajándékát, megmutassuk a teremtés eredendô, optimista látásmódját, a ,,világ iránti szeretetet'', mely a kereszténységben dobog (703. sz.).

A szerzô nem mulaszt el emlékeztetni arra, hogy ,,az emberi dolgok átistenítéséhez'' mély belsô életre van szükség: ellenkezô esetben azt kockáztatnánk, hogy ,,elemberiesítjük az istenit''. Mégsem feledkezett meg arról, hogy -- mint többször hallottam mons. Josemaría Escrivától -- minden természetfeletti, mikor az emberekre vonatkozik, nagyon emberi. Ezért minél teljesebb az azonosulás Krisztussal, annál sürgetôbbé válik az apostoli vágyódás, mert az életszentség -- mikor valódi -- túlárad, hogy eltöltsön más szíveket, más lelkeket a maga bôségébôl (856. sz.).

A keresztény ember olyan nagy szívet kap, amilyen Krisztus Szíve, melyben van hely mindenki számára. Jézus nagy szeretetet fog kelteni benned, mindazok iránt, akikkel találkozol, olyan érzést, mely egyáltalán nem fogja elhomályosítani azt, amit Iránta érzel. Ellenkezôleg: minél jobban fogod szeretni Jézust, annál több ember fog helyet találni a szívedben (876. sz.).

Ezért utálatos minden szûkkeblûség, a partikularizmus és még inkább a klikkeskedés minden megnyilvánulása. Így az érett lélek két jellemzô magatartása összefonódik: a lelkek iránti kielégíthetetlen éhség egyetlen -- egyetlenegy! -- lélek sem lehet közömbös számodra (951. sz.) -- és az -- éppoly olthatatlan -- vágy az Istennel való egységre (vö. 927. sz.).

Minthogy az Isten iránti szomjúság nem oltható a földön, a végsô egységre vágyódunk az ,,örökkévalóságban''. Ez a ,,Kovácstûzhely'' utolsó fejezetének témája. Ahogyan Szent Pál, úgy az Opus Dei alapítója is, mégpedig utolsó éveiben különös intenzitással, szó szerint vágyat érzett arra, hogy mielôbb átölelje Szerelmét az Égben -- hányszor ismételte a zsoltár szavait: ,,vultum tuum, Domine, requiram!''[7] -- , és vágyat arra, hogy hatékonyan szolgálja Ôt még sokáig a földön: Meghalni jó dolog. Lehetséges, hogy valakinek hite legyen, és ugyanakkor féljen a haláltól?... Ám amíg az Úr a földön akar hagyni téged, gyávaság lenne meghalnod. Élni, élni, szenvedni és dolgozni Szeretetbôl: ez a te feladatod (1037. sz.).

Így Isten fiainak életében tökéletes folytonosság van: A mennyei boldogság azokra vár, akik tudnak boldogok lenni a földön (1005. sz.). Ez az a jutalom, amit Jézus Krisztus ígért annak aki követi Ôt[8]: boldognak lenni idelent, relatív boldogsággal, és boldognak lenni mindig az örök életben.

Veszem a bátorságot magamnak, kedves olvasó, hogy biztosítsalak: ha Isten Szeretetének ,,kovácstûzhelyébe'' vetjük magunkat, lelkünk jobbá válik, veszít egy kicsit a salakjából. Mons. Josemaría Escrivá annak az embernek a biztos léptével fog vezetni minket a belsô élet útjain, aki a terep minden zúgát ismeri, mert sokszor bejárta. Ha valóban nekiindulunk, hogy befussuk ezt az ösvényt, ha újra és újra elkezdjük, valahányszor szükségessé válik (vö. 384. sz.), mi is elérkezünk versenyfutásunk végére, békében és örömmel, biztosan abban, hogy mennyei Atyánk karjába fogad minket.

Ne feledd, hogy a Szent Szûz a közbenjárónk; Hozzá folyamodunk soraink végén a ,,Kovácstûzhely'' szavaival, hogy ennek a könyvnek az olvasása és átelmélkedése valósítsa meg bennünk Isten kegyelmével azt a célt, melyet mons. Escrivá tûzött maga elé, mikor azt írta: Ne hagyj el, Anyám! Add, hogy keressem Fiadat; add, hogy megtaláljam Fiadat; add, hogy szeressem Fiadat... egész lényemmel! (157. sz.).

Alvaro del Portillo

Róma, 1986. december 26.

____________________

1	Jn 12,32; ez volta szent szöveg az akkor érvényben lévô hivatalos Vulgata változatában.

2	J. Escrivá, 1931. VIII. 7. A Szent Kereszt és Opus Dei Prelatúra Levéltárában ôrzött kéziratos feljegyzés.

3	Vö. II. Vatikáni Zsinat, Lumen gentium 7.

4	Vö. Fil 2,5.

5	Vö. Gal 2,20.

6	Mk 10,39.

7	Zsolt 26,8.

8	Vö. Mt 19,29.


A Szerzô

Boldog Josemaría Escrivá de Balaguer 1902. január 9-én a spanyolországi Barbastróban született, Huesca tartományban. Tizenöt-tizenhat éves korában tudatosult benne az isteni hívás és elhatározta, hogy a papi pályára lép. 1918-ban kezdte meg teológiai tanulmányait a logroñói, majd 1920-ban a San Francisco de Paula szemináriumban, Zaragozában folytatta, ahol 1922-tôl szuperiornak nevezték ki. 1923-ban egyházi hatósági engedéllyel polgárjogot kezdett tanulni a zaragozai egyetemen, teológiai tanulmányaival párhuzamosan. 1924. december 20-án diakonussá, majd 1925 márciusában pappá szentelték.

Az egyházi szolgálatot a perdiguerai plébánián (zaragozai egyházmegye), majd késôbb Zaragozában kezdte meg. 1927-ben érseki engedéllyel Madridba költözik, ahol fáradhatatlan papi tevékenységet folytat minden társadalmi körben, idôt szánva a külváros szegényeire és rokkantjaira, a kórházak gyógyíthatatlan betegeire és a haldoklókra. Káplánja volt a Patronato de Enfermos és szociális munkása a Damas Apostolicas de Sagrado Corazón szervezetnek. Ugyanakkor professzorként mûködött az egyetemi akadémián, közben doktori tanulmányait folytatta polgárjogból, amire ebben az idôben csak a madridi egyetemen nyílt lehetôség.

1928. október 2-án az Úr megvilágosította elôtte, amirôl addig csak elôérzete volt, és e felismerés alapján megalapította az Opus Dei-t. Mindig hûségesen az Úr akaratához, 1930. február 14-én megértette, hogy az Opus Dei apostoliságát a nôkre is ki kell terjeszteni. Így új lehetôség nyílt meg az Egyházban, ami minden társadalmi osztályon belül elômozdítja a szentté válás útjának keresését, és az apostoli munka gyakorlását a világban a mindennapi munka megszentelésén keresztül a hívôk nemére való tekintet nélkül.

Az Opus Dei alapítója ettôl kezdve -- minden lelket magához hívó apostoli céllal -- az Isten által rábízott küldetés teljesítésére szentelte életét. 1934-ben nevezték ki a Patronato de Santa Isabel rektorává. A spanyol polgárháború idején élete kockáztatása árán Madridban gyakorolta papi szolgálatát, majd Burgosban. Késôbb boldog Josemaría Escrivának hosszú idôn keresztül kegyetlen támadások miatt kellett szenvednie, amit ô derûvel és természetfeletti lelkierôvel viselt el.

1943. február 14-én megalapította a Szent Kereszt Papi Társaságot az Opus Dei elválaszthatatlan társulásaként. Így vált lehetôvé, hogy az Opus Dei laikus tagjait pappá szenteljék és a szervezet szolgálatának részeseivé váljanak. Késôbb arra is lehetôség nyílt, hogy a papok az Opus Dei lelkiségével és aszketikájával megosszák egyházmegyei szolgálatukat, ezáltal is keresve a szentté válás útját szolgáló feladataik gyakorlásával, kizárólagosan a kijelölt ordináriusaik fennhatósága alatt.

1946-tól tartózkodási helye véglegesen Róma lett, ott is maradt élete végéig. Onnan ösztönözte és irányította az Opus Dei növekedését az egész világon. Minden erejével azon munkálkodott, hogy a szervezet férfi és nôi tagjai számára szilárd tanításbeli, aszketikai és apostoli képzést adjon. Amikor az alapító meghalt, az Opus Deinek 60000 tagja volt 80 nemzeten belül.

Boldog Escrivá tanácsadója volt a Kánonjogi Kódexet Hitelesen Magyarázó Pápai Bizottságnak, és a Szemináriumok és Egyetemek Szent Kongregációjának. Tiszteletbeli pápai prelátus volt és tag a Pápai Római Akadémián, nagykancellár a Navarrai Egyetemen (Pamplona, Spanyolország) és a Piurai Egyetemen (Peru) is.

Boldog Josemaría Escrivá 1975. június 26-án halt meg évekkel azután, hogy életét az Egyháznak és a pápának ajánlotta fel. A Béke Világkirálynôje templomának kriptájába temették el Rómában. 1975. szeptember 15-én egyhangúan választották meg utódjául az Opus Dei jelenlegi püspök-prelátusát, Msgr. Alvaro del Portillót, aki éveken át legközelebbi munkatársa volt az alapítónak. Az Opus Dei a korai kezdettôl fogva élvezte az egyházmegyei hatóságok támogatását, majd 1943-tól elnyerte az Appositio Manuum-ot és a Szentszék azt követô jóváhagyását. II. János Pál pápa 1982. november 28-án személyes prelátusává emelte. Ez volt az a jogi státus, amit Boldog Escrivá elôre látott és kívánt.

A szentség híre, mely már az Opus Dei alapítójának egész életét kísérte, halála után egyre nagyobb mértékben terjedt az egész világon, a neki tulajdonított közbenjárásokat kísérô testi-lelki gyógyulásokról szóló tanúságtételek által. Ezek között számos, betegségbôl történô megmagyarázhatatlan gyógyulás is elôfordult. Az öt földrészrôl érkezô levelek nagy száma elégségesnek bizonyult, közöttük 69 bíboros és közel 1300 püspök levele is -- a teljes bíborosi kar testületének közel egyharmada -- , hogy kérjék a pápától Boldog Escrivá személyére vonatkozóan a boldoggá és szentté avatási eljárás kezdeményezését. 1981. január 30-án a Szenttéavatási Kongregáció megadta a nihil obstatot az eljárás megkezdéséhez, melyet II. János Pál pápa 1981. február 5-én jóváhagyott.

Rómában és Madridban 1981 és 1986 közöt két külön tényfeltáró bizottság vizsgálta boldog Escrivá életét és erényeit. Mindkét eljárás eredményeként és a Teológiai Tanácsadók Kongresszusának és a bíborosi és püspöki tanácsok, továbbá a Szenttéavatási Kongregáció tagjainak kedvezô véleménye alapján 1990. április 9-én a Szentatya kihirdette Bolog Escrivá hôsi erényeit, aki így megkapta a ,,tiszteletreméltó'' címet. 1991. július 6-án a pápa elrendelte, hogy hirdessék ki a határozatot, mely kimondja, hogy egy csodálatos gyógyulás tiszteletreméltó Josemaría Escrivá közbenjárásának köszönhetô. Ezzel a határozattal befejezôdött a jogi eljárás, mely megelôzte az Opus Dei alapítójának 1992. május 17-én Rómában a Szent Péter téren a pápa által vezetett ünnepélyes boldoggá avatási szertartást. 1992. május 21. óta a boldoggá avatott földi maradványai Rómában, a Béke Királynôje prelátusi templom oltárában nyugszanak az Opus Dei prelatúrájának székhelyén. Állandóan zarándokolnak ide az egész világról imádkozó és hálaadó emberek, akik az Opus Dei alapítójának példája és tanítása nyomán kerültek közelebb Istenhez és olyan emberek sokasága is, akik imájukkal közbenjárását kérik.

Kiadott munkái a La Abadesa de las Huelgas címû jogi teológiai tanulmány és más, sok nyelvre lefordított lelkiségi könyv: Camino (Út), Santo Rosario, Es Cristo que pasa, Amigos de Dios, Vía Crucis, Amar a le Iglesia, Surco (Barázda) és Forja (Kovácstûzhely). Ezek közül az utolsó öt posztumusz kiadású. A Conversaciones con Mons. Escrivá de Balaguer c. könyv a sajtónak adott interjúk gyûjteménye.


A Szerzô elôszava

Egy édesanya

-- szentül szenvedélyes, mint minden anya --

kisgyermekét

hercegének, királyának, kincsének, napjának hívta.

Rád gondoltam.

És megértettem

-- melyik atyának ne lenne a szívében valami anyai? -- ,

hogy nem volt túlzás, amit ez a szeretô édesanya mondott:

Te... több vagy, mint kincs,

többet érsz a napnál:

Krisztus egész Vérét!

Hogyne fognánk hát a lelkedet

-- ezt a tiszta aranyat -- ,

s tennénk a kovácstûzhelyre,

hogy megmunkáljuk tûzzel és kalapáccsal,

míg ebbôl a nyers aranyból ragyogó ékszer nem válik,

hogy felajánljuk Istenemnek,

Istenednek!


Villámlások

1	Isten fiai. -- Az egyetlen lángot hordozzák, mely képes megvilágítani a lelkek földi útjait, az egyetlen villámot, amelyben sohasem lehet sötétség, árnyék vagy félárnyék.

-- Az Úr úgy használ bennünket, mint a fáklyát, hogy ez a fény világítson... Tôlünk függ, hogy ne maradjanak sokan a sötétségben, hanem arra az útra lépjenek, mely az örök életre vezet.

2	-- Atyám az Isten! -- Ha átelmélkeded ezt, nem fogsz tudni elszakadni ettôl a vigasztaló gondolattól.

-- Jézus a kedves Barátom! Ez is csodálatos felfedezés. Olyan barát, aki Szívének teljes isteni ôrületével szeret engem.

-- A Szentlélek a Vigasztalóm, aki vezet engem egész utam során.

Gondold meg ezt jól. Istené vagy és Isten a tiéd.

3	Atyám -- így fordulj hozzá bizalommal -- , aki a mennyekben vagy, ôrizz meg engem együttérzô Szeretettel, és add, hogy megfeleljek neked.

-- Olvaszd meg és gyújtsd lángra az én bronz szívemet, égesd és tisztítsd meg az én önmegtagadást nem ismerô testemet. Töltsd meg szellememet természetfeletti fénnyel, add, hogy nyelvem Krisztus Szeretetét és Dicsôségét hirdesse.

4	Krisztus, aki kitárt karral emelkedett fel a Keresztre, az Örök Pap mozdulatával, számítani akar ránk. Miránk -- akik semmik vagyunk -- , hogy ,,minden'' embernek elvigye Megváltása gyümölcseit.

5	Szívesen vagyunk, Uram, a Te tenyeredben. Szoríts minket erôsen! Facsarj ki minket! Add, hogy elveszítsük az egész földi nyomorúságot, hogy megtisztuljunk, hogy lángra lobbanjunk, hogy átitatva érezzük magunkat a Te Véreddel!

-- Aztán dobj el minket messzire, messzire az aratás éhségében, hogy az Irántad való Szeretettôl napról napra termékenyebb vetés lehessünk.

6	Ne félj, ne ijedj meg, ne lepôdj meg, ne hagyd, hogy elragadjon valami hamis óvatosság.

A hívás, hogy teljesítsük Isten akaratát -- s a hivatás is -- hirtelen jön, mint az Apostoloké: találkozni Krisztussal és követni a hívását...

-- Egyikük sem habozott. Krisztust megismerni és követni Ôt egy és ugyanaz volt.

7	Elérkezett számunkra az üdvösség, az örökkévalóság napja. Még egyszer fölhangzanak az Isteni Pásztor hívásai, szeretô szavai: ,,Vocavi te nomine tuo'' -- neveden szólítottalak téged.

Mint az édesanyánk, nevünkön szólít minket. Sôt: szeretô családias becenevünkön. -- Odabent, a lélek mélyén hív, és válaszolni kell: ,,Ecce ego, quia vocasti me'' -- íme itt vagyok, mert hívtál engem. Ezúttal el vagyok szánva, hogy ne engedjem, hogy az idô nyomtalanul elfolyjon, mint a víz a kavicsok fölött.

8	Élj együtt Krisztussal! Benne kell lenned az Evangéliumban, mint a szereplôk egyikének, aki együtt él Péterrel, Jánossal, Andrással..., mert Krisztus ma is él: ,,Iesus Christus, heri et hodie, ipse et in saecula!'' -- Jézus Krisztus él! Ma éppúgy, mint tegnap: Ô ugyanaz mindörökké.

9	Uram, add, hogy fiaid olyanok legyenek, mint az izzó parázs. Messzirôl látható lángolás nélkül. Olyan parázs, mely felgyújtja az elsô tüzet minden egyes szívben, mely közeledik hozzá...

-- Add, hogy ez a szikra tûzvésszé lehessen! Angyalaid -- tudom, láttam -- nagyon gyakorlottak abban, hogyan fujjanak rá a szívekben rejlô parázsra..., és egy olyan szív, amelyben nincs hamu, nem tehet mást, mint hogy a tied legyen.

10	Gondolj arra, amit a Szentlélek mond, és telj el csodálattal és hálával: ,,Elegit nos ante mundi constitutionem'' -- a világ teremtése elôtt kiválasztott minket, ,,ut essemus sancti in conspectu eius!'' -- hogy szentek legyünk színe elôtt.

-- Szentnek lenni nem könnyû, de nem is nehéz. Szentnek lenni annyit tesz, mint jó kereszténynek lenni: Krisztushoz hasonulni. -- Aki jobban hasonlít Krisztushoz, az keresztényebb, krisztusibb, szentebb.

-- És milyen eszközeink vannak erre? -- Ugyanazok mint az elsô hívôknek, akik látták Jézust, vagy akik meglátták Ôt az apostolok vagy az evangélisták elbeszélése révén.

11	Mennyivel tartozol Atyádnak, Istenednek! -- Ô adta neked a létet, az értelmet, az akaratot...; megadta neked a kegyelmet: a Szentlelket; Jézust, a Szentostyában; az istenfiúságot; a Legszentebb Szüzet, Isten Anyját és a mi Édesanyánkat; megadta neked a lehetôséget, hogy részt végy a Szentmisén és megadja neked bûneid bocsánatát, az ô bocsánatát -- annyiszor! -- ; kiszámíthatatlan ajándékokat adott neked, némelyikük rendkívüli...

-- Mondd, fiam: hogyan válaszoltál erre? Hogyan válaszolsz erre?

12	Nem tudom, mi történik veled..., de szükségem van arra, hogy megosszam veled belsô érzésemet, amikor Izaiás próféta szavait olvasom: ,,Ego vocavi te nomine tuo, meus es tu!'' -- Én hívtalak téged, elvittelek téged az én Egyházamba, enyém vagy! Isten azt mondja nekem, hogy az övé vagyok! Meg kell ôrülni a Szeretettôl!

13	Figyelj jól: a világon sok férfi és nô van, és a Mester egyiküket sem mulasztja el hívni.

Keresztény életre hívja ôket, szent életre, a választottak életére, örök életre.

14	Krisztus miattad és érted szenvedett, hogy kiragadjon téged a bûn és a tökéletlenség rabszolgaságából.

15	Az erôszaknak, a nyers, vad szexualitásnak ezekben a pillanataiban lázadóknak kell lennünk. Te meg én lázadók vagyunk: nem hagyjuk, hogy elragadjon bennünket az áramlat, és hogy állatokká váljunk.

Isten fiaiként akarunk viselkedni, olyan férfiakként és nôkként, akik bizalmas viszonyban vannak Atyjukkal, aki a Mennyekben van, és aki mindnyájunkhoz -- itt belül -- nagyon közel akar lenni.

16	Elmélkedj róla gyakran: katolikus vagyok, Krisztus Egyházának fia! Ô tette, hogy tûzhelyeinek egyikében születtem, anélkül, hogy nekem ebben bármi érdemem lett volna.

-- Mennyivel tartozom neked, Istenem!

17	Idézzétek emlékezetébe mindenkinek -- különösen pedig annak a sok családapának és családanyának, aki kereszténynek mondja magát -- , hogy a ,,hivatás'', az isteni hívás, az Úr kegyelme, olyan választás, melyet az isteni jóság végzett, mely szent büszkeségre ad alapot, és amely abban áll, hogy mindenkinek örömmel szolgálunk Krisztus iránti szeretetbôl.

18	Ismételd, amit mondok: nem áldozat a szülôk számára, ha Isten kéri fiaikat; és akit az Úr hív, annak nem áldozat követni Ôt.

Ellenkezôleg: mérhetetlen megtiszteltetés, nagy és szent büszkeség, a különös szeretet jele, amelyet Isten egy konkrét pillanatban kimutatott, de amely öröktôl fogva benne volt az ô gondolatában.

19	Légy hálás szüleidnek, mert életet adtak neked, hogy Isten fia lehess. -- És légy még hálásabb, ha a hit elsô magva, a vallásos élet kezdete, keresztényi utad indulása vagy hivatásod tôlük származik lelkedben.

20	Annyian vannak körülötted, és nem engedheted meg magadnak, hogy gátja légy a lelki javuknak, az örök boldogságuknak.

-- Köteles vagy szentnek lenni: kötelességed, hogy ne okozz csalódást Istennek, aki kiválasztott téged; és ezeknek a teremtményeknek sem, akik annyi mindent várnak a maguk számára a te keresztény életedtôl.

21	Az a parancs, hogy szeressük szüleinket, a természetjoghoz tartozik, de a tételes isteni joghoz is. Én mindig ,,édes parancsnak'' neveztem.

-- Ne hanyagold el kötességedet, hogy napról napra jobban szeresd szüleidet, hogy önmegtagadásokat vállalj értük, hogy Istennek ajánld ôket, és hogy hálás légy mindazért a jóért, amit tôlük kaptál.

22	Ahogyan a Mester akarja, neked -- jól beágyazódva ebbe a világba, amelyben élni osztályrészünkül jutott, és az emberek minden tevékenységébe -- sónak és világosságnak kell lenned. -- Világosságnak, mely megvilágítja az értelmeket és a szíveket. Sónak, mely ízt ad, és megóv a romlástól.

Ezért ha hiányzik belôled az apostoli lendület, íztelen és haszontalan leszel. Csalódást okozol a többieknek, és az életed abszurditássá válik.

23	Öngyilkos és rothadó hullám -- vörös és zöldes -- próbálja most elnyelni a földet. Ez köpi tisztátalan nyálát a Megváltó Keresztjére.

De Ô azt akarja, hogy a mi lelkünkbôl egy másik hullám induljon el -- fehér és erôs, mint az Úr jobbkeze -- , mely tisztaságával elborítja minden materializmus szennyét és semlegesíti azt a romlást, mely elárasztotta a világot: ez -- és még mennyi más -- Isten fiainak feladata.

24	Sokan, mintegy önigazolásul, azt kérdezik maguktól: Miért kellene nekem beleavatkoznom mások életébe?

-- Mert mint kereszténynek kötelességed, hogy belépj mások életébe, hogy szolgálj nekik!

-- Mert Krisztus belépett a te életedbe és az enyémbe!

25	Ha másik Krisztus vagy, ha Isten fiaként viselkedsz, ahol csak vagy, tüzet fogsz gyújtani: Krisztus lángra lobbantja az embert, nem hagyja közömbösen a szíveket.

26	Fáj látni, hogy kétezer év után olyan kevesen vannak a világon, akiket kereszténynek lehet mondani. És hogy akik kereszténynek nevezik magukat, olyan kevesen élnek Krisztus valódi tanítása szerint.

Megéri föltenni a játszmára az egész életet! Dolgozni és szenvedni Szeretetbôl, hogy elôre vigyük Isten terveit, hogy csatlakozzunk hozzá a Megváltás mûvében.

27	Látom Keresztedet, Jézusom, és örülök kegyelmednek, mert a te Kálváriád díja volt számunkra a Szentlélek... És nekem adod magad mindennap szerelmesen -- bolondul! -- a Szentostyában... És Isten fiává tettél engem! És nekem adtad a te Édesanyádat.

Nem elég, hogy köszönetet mondok Neked: más felé jár a gondolatom: Uram, Uram, annyi lélek van távol Tôled!

Tápláld életedben az apostoli munka égô vágyát, hogy megismerjék Ôt..., és szeressék..., és érezzék, hogy szereti ôket!

28	Néha -- gyakran hallottad tôlem, hogy beszéltem róla -- úgy szólunk a szeretetrôl, mintha a saját gyönyörûségünk felé vivô impulzus lenne, vagy egyszerû eszköz, hogy önzô módon a saját személyiségünket teljesítsük ki.

-- De azt is mondtam neked mindig, hogy nem így van: az igazi szeretet megkívánja, hogy kilépjünk magunkból, hogy odaadjuk magunkat. A hiteles szeretet örömmel jár: olyan örömmel, melynek a gyökere Kereszt alakú.

29	Istenem, hogy lehet, hogy Feszületet látok és nem kezdek el kiáltani a fájdalomtól és a szeretettôl?

30	Döbbenj meg Isten nagylelkûségének láttán: Emberré lett, hogy megváltson minket, hogy te meg én -- akik semmit sem érünk, ismerd el! -- bizalommal járulhassunk hozzá.

31	Ó, Jézus..., erôsítsd meg lelkünket, tedd egyenessé az utat számunkra, és fôként, részegíts meg minket a Szeretettel! Tégy minket eleven máglyákká, hogy lángba borítsuk a földet azzal az isteni tûzzel amit Te hoztál.

32	Egy kicsit jobban megközelíteni Istent annyit tesz, mint késznek lenni egy új megtérésre, egy új helyesbítésre, annyit tesz, mint figyelmesen hallgatni sugallatait -- azokat a szent vágyakat, melyeket lelkünkben sarjaszt -- , és gyakorlattá váltani ôket.

33	Mivel kérkedsz? -- Minden indítás, ami mozgat téged, az Övé. Hát így cselekedjél.

34	Micsoda megbecsülést, mekkora tiszteletet, mennyi szeretetet kell éreznünk minden egyes lélek iránt, ha belátjuk, hogy Isten úgy szereti azt, mint valamit, ami az Övé!

35	Vágyakozás: bárcsak egyedül arra akarnánk használni az Úrtól nekünk adott napokat, hogy tessünk neki!

36	Azt kívánom, hogy a viselkedésed olyan legyen, mint Péteré és Jánosé: foglald imádságba, beszéld meg Jézussal barátaidnak, kollégáidnak szükségleteit..., hogy azután példáddal mondhasd nekik: ,,Respice in nos!'' -- Nézzetek rám!

37	Mikor valaki nagyon szeret egy személyt, mindent tudni szeretne, ami rá vonatkozik.

-- Elmélkedd át: éhezel-e arra, hogy megismerd Krisztust? Mert... ez szereteted mércéje.

38	Hazudik -- vagy téved -- , aki azt mondja, hogy mi, papok magányosak vagyunk: senki sem kevésbé az, mint mi, mert állandóan az Úr társaságában vagyunk, és vele kell társalkodnunk szünet nélkül.

-- Szerelmesek vagyunk a Szeretetbe, a Szeretet Szerzôjébe!

39	Úgy látom magamat, mint szegény madárkát, aki hozzászokott, hogy csak fáról fára tud szállni, vagy legfeljebb a harmadik emeleti erkélyig... aztán egyszer bátorkodott felrepülni egy kis ház tetejére, amely éppen nem volt felhôkarcoló...

De egyszerre egy sas megragadja kis hôsünket -- mert sasfiókának nézte -- és erôs karma között a madárka emelkedik, nagyon magasra emelkedik, föl a föld hegyei fölé, a havas csúcsok fölé, a fehér kék és a rózsaszínü felhôk fölé, még magasabbra, föl egészen odáig, hogy szembenéz a nappal... És akkor a sas kiszabadítja, elereszti a madárkát, s azt mondja neki: -- Rajta hát, repülj!

-- Uram, bárcsak soha többé ne repülnék földközelben! Bárcsak mindig megvilágítanának engem az isteni Nap -- Krisztus -- sugarai az Eucharisztiában! Bárcsak ne szakadna meg repülésem, amíg Szívedben meg nem nyugszom!

40	Barátunk így fejezte be imádságát: ,,Szeretem Istenem Akaratát; ezért teljesen rá hagyatkozom, legyen Ô, aki hordoz engem, ahogyan és ahová akar''.

41	Kérd az Atyát, a Fiút, a Szentlelket és Édesanyádat, hogy segítsenek megismerni magadat és megsiratni mindazt a szennyet, ami áthaladt fölötted, és ami -- sajnos -- annyi lerakódást hagyott vissza benned...

-- Ugyanakkor, anélkül, hogy eltávolodnál ettôl a megfontolástól, mondd Neki: adj nekem, Jézusom olyan Szeretetet, amely a megtisztulás tüze, amelyben szegény testem, szegény szívem, szegény lelkem, szegény anyagi valóm elégnek, s így megtisztulnak minden földi nyomorúságtól... Azután immár üres énemet töltsd meg Magaddal: hogy ne ragaszkodjam már semmihez itt a földön, hogy mindig a Szeretet tartson fenn engem.

42	Ne kívánj semmit a magad számára, se jót, se rosszat: csak azt kívánd magadnak, amit Isten akar.

Bármi legyen is az, mivel az Ô kezébôl jön, az Isten kezébôl, akármilyen rossznak tünjék is az emberek szemében, neked, Isten segítségével, jónak, nagyon jónak fog látszani! És mind nagyobb meggyôzôdéssel fogod mondani: ,,Et in tribulatione mea dilatasti me... et calix tuus inebrians quam praeclarus est!'' -- örömem telt a szorongattatásban... mily csodálatos kehely a tiéd..., mely megrészegíti egész lényemet!

43	Fel kell ajánlanunk az Úrnak Ábel áldozatát, az ifjú és szép test áldozatát, a nyáj legjavát: az egészséges és szent testét, azokét a szívekét, amelyeknek csak egy szerelmük van: Te, Istenem! Azokét az értelmekét, melyeket a mély tanulás alakított, melyek alá tudják vetni magukat a te Bölcsességednek. A gyermeki lelkekét, akik nem gondolnak másra, mint arra, hogy Neked tessenek.

-- Fogadd el mostantól, Uram, ezt a jóillatú áldozatot.

44	Tudnunk kell odaadni magunkat, égni az Isten színe elôtt, mint a lámpa, melyet a tartóra helyeznek, hogy megvilágítsa az embereket, akiket elborít a sötétség. Mint a fények, melyek az oltár mellett égnek, és amelyek világítva elemésztik magukat.

45	Az Úr -- a Szeretet Mestere -- féltékeny szeretô, Aki mindent kíván tôlünk, egész érzelmünket. Azt várja, hogy azt ajáljuk fel Neki, amivel rendelkezünk, azt az utat követve, melyet kinek-kinek Ô jelölt ki.

46	Istenem, látom, hogy nem fogadlak el mint Megváltómat, ha ugyanakkor nem ismerlek el mintaképemnek is.

-- Mivel szegény akartál lenni, add, hogy szeressem a Szent Szegénységet. Feltett szándékom, hogy segítségeddel szegényen élek és halok, akkor is, ha sok millió állna rendelkezésemre.

47	Nagyon komoly lettél, amikor bizalmasan azt mondtam neked: az Úrért nekem minden kevésnek tûnik.

48	Bárcsak azt lehetne mondani, hogy a te életed jellemzôje ,,szeretni Isten Akaratát''.

49	Bármilyen munka, még a legrejtettebb is, a legjelentéktelenebb is, amit az Úrnak ajánlunk, Isten életének erejét hordozza!

50	Érezd át küldetésed felelôsségét: az egész Ég téged figyel!

51	Isten vár téged! -- Ezért, ahol vagy, igyekezned kell, hogy utánozd Ôt, hogy egyesülj Vele vidáman, szeretettel, lendülettel, még akkor is, ha az alkalom úgy hozza -- vagy akár egy tartós helyzet -- , hogy nem éppen szôrmentén kell eljárnod.

Isten vár téged... és szüksége van hûségedre!

52	Azt írtad: ,,Hallom, amint kiáltasz, ó Királyom, élô szóval, amely még ma is vibrál: Ignem veni mittere in terram, et quid volo nisi ut accendatur? -- tüzet jöttem hozni a földre, és mi mást akarok, mint, hogy égjen?''

Azután hozzátetted: ,,Uram, válaszolok neked -- egész énemmel -- érzékeimmel és képességeimmel: Ecce ego, quia vocasti me! -- íme itt vagyok, mert hívtál!''

-- Ez a te válaszod legyen mindennapi valósággá.

53	Meg kell, hogy legyen benned a mérték, az erôsség, a felelôsségérzet, amelyet sokan évek múltán, az öregséggel szereznek meg. Te mindezt fiatalon el fogod érni, ha nem veszíted el az Isten fiainak természetfölötti érzékét: mert Ô megadja majd neked, jobban mint az öregeknek, ezeket az apostoli munkádnak megfelelô feltételeket.

54	Belsô vidámság tölt el és olyan békesség, amit nem cserélnél el semmivel. Itt van az Isten: nincs jobb dolog, mint elmesélni Neki szomorúságaidat, hogy már ne szomorítsanak téged.

55	Lehetséges az, hogy annyi év óta -- húsz évszázada -- Krisztus itt mûködjön a földön, és a világ ilyen állapotban legyen? -- Ezt kérdezted tôlem. Lehetséges az, hogy legyenek emberek, akik még nem ismerik az Urat -- kérdezted tovább.

-- És én biztonsággal válaszoltam neked: mi vagyunk a hibásak, akik meghívást kaptunk, hogy társak legyünk a megváltásban, és nem egyszer -- talán sokszor -- nem felelünk meg az Isten Akaratának.

56	Jézus alázatossága: ellenpontként, milyen szégyen nekem -- aki por és sár vagyok -- , hogy annyiszor álcáztam a gôgömet méltóságnak, igazságosságnak!... -- És így mennyi alkalmat szalasztottam el, hogy kövessem a Mestert. Vagy hány alkalmat hagytam kihasználatlanul, mert nem tettem természetfölöttivé azokat!

57	Édesanyám..., vezess el minket arra az ôrületre, mely belebolondít a mi Jézusunkba másokat is.

Mária, Édes Úrnô: a szeretet ne legyen bennünk lidércfény hamis tüze, melyet talán bomló holttestek termelnek...: legyen valódi emésztô tûz, mely mindent lángra lobbant és megéget, amihez csak hozzáér.


Küzdelem

58	Az isteni kiválasztás személyes életszentséget jelent -- és követel.

59	Ha válaszolsz az Úr hozzád intézett hívására, életed -- a te szegény életed! -- az emberiség történetében mély barázdát fog hagyni, széleset, ragyogót és termékenyt, örököt és istenit.

60	Állandóan érezned kell a kötelességet, hogy szent légy. -- Szentnek lenni nem azt jelenti, hogy különös dolgokat kell csinálnod, hanem, hogy küzdened kell belsô életedben és kötelességed hôsies, teljes végrehajtásában.

61	A szentség nem a nagy feladatokban áll. -- Abban áll, hogy harcolj, hogy az életed a természetfölötti síkon ki ne aludjék. Abban áll, hogy hagyd, hogy elégj az utolsó szál kanócig, szolgálva Istent a legutolsó helyen..., vagy az elsôn: ahová az Úr hív.

62	Az Úr nem szorítkozott arra, hogy azt mondja nekünk, szeret minket: tetteivel, egész életével mutatta meg nekünk szeretetét. -- És te?

63	Ha szereted az Urat, ,,szükségképpen'' érezned kell a lelkek áldott terhét, hogy Istenhez vezesd ôket.

64	Aki a nagybetûs Szeretetbôl akar élni, annak a középszerûség túl kevés, zsugoriság, nyomorúságos számítás.

65	Keresztény utadnak ez a receptje: imádság, bûnbánat, fáradhatatlan munka, s mindez együtt kötelességed szeretô teljesítésével.

66	Istenem, taníts meg szeretni! -- Istenem, taníts meg imádkozni!

67	Kérnünk kell Istentôl a hitet, a reményt, a szeretetet alázatossággal, kitartó imával, helyes magatartással, tiszta erkölccsel.

68	Azt mondtad nekem, nem tudod, hogyan fizesd vissza nekem azt a szent buzgalmat, ami elöntötte a lelkedet.

-- Siettem válaszolni neked: nem én vagyok, aki lendületbe hoztalak: a Szentlélek adta ezt.

-- Szeresd Ôt, látogasd Ôt. -- Így egyre jobban, és egyre inkább meg fogod szeretni Ôt, és hálás leszel Neki, mert Ô vesz lakást a lelkedben, hogy belsô életed legyen.

69	Küzdj azért, hogy az Oltár Szent Áldozata legyen belsô életed központja és gyökere és így egész napod istentiszteleti cselekménnyé alakuljon -- a Szentmise meghosszabbításává, amelyen részt vettél, és elôkészületté a következô Szentmisére -- , s ez csorduljon túl fohászokban, szentséglátogatásokban, hivatásbeli munkád és családi életed felajánlásában...

70	Igyekezz köszönetet mondani Jézusnak az Eucharisztiában, dicséretet énekelve a Szûzanyának, a tiszta Szûznek, a szeplôtelennek, aki világra hozta az Urat.

-- És gyermeki merészséggel kockáztasd meg, hogy azt mondd Jézusnak: édes Szerelmem, legyen áldott az Anya, aki téged világra hozott!

Légy biztos benne, hogy tetszeni fog Neki, és hogy még nagyobb szeretetet fog önteni a szívedbe.

71	Szent Lukács Evangélista elbeszéli, hogy Jézus imádkozott...: micsoda imádság lehetett a Jézusé!

Elmélkedd át nyugodtan ezt a valóságot: a tanítványok látogatják Jézust és beszélgetéseikben az Úr tanítja -- példájával is -- , hogyan kell imádkozniuk, s az isteni irgalom nagy csodája: hogy mi Isten fiai vagyunk, és úgy fordulhatunk Hozzá, ahogyan egy fiú beszél az Atyjával.

72	Amikor új napot kezdesz, melyen Krisztus mellett fogsz dolgozni, és annyi lélekre fogsz gondot viselni, akik keresik Ôt, légy meggyôzôdve, hogy nincs más út, mint az Úrhoz folyamodni.

-- Csak az imádságban és az imádsággal tanulunk meg másokat szolgálni!

73	Az imádság -- emlékezz rá -- nem abban áll, hogy szép beszédeket mondunk, hogy hangzatos frázisokat vagy vigasztaló beszédeket mondunk...

Az imádság néha egy pillantás az Úrnak egy képére, vagy Anyjának egy képére; máskor egy könyörgés szavakba foglalva; ismét máskor jó cselekedetek felajánlása, a hûség eredményeié...

Mint a katona, aki ôrt áll, úgy kell állnunk az Úrnak, a mi Istenünknek ajtajában: ez az imádság. Vagy ahogyan egy kiskutya odabújik a gazdája lábához.

-- És ne habozz azt mondani neki: Uram, itt vagyok, mint egy hûséges kutya; vagy még inkább, mint egy kis szamár, amely nem rúgja meg azt, aki szereti.

74	Mindannyiunknak ,,ipse Christus''-nak kell lennünk -- Krisztusnak magának. Szent Pál az, aki Isten nevében a lelkünkre köti: ,,Induimini Dominum Iesum Christum'' -- öltözzetek Jézus Krisztusba.

Mi mindannyian -- te is! -- kötelesek vagyunk ügyelni arra, hogyan öltjük fel azt a ruhát, amelyrôl az apostol beszél; mindannyian, személy szerint, szüntelenül párbeszédet kell, hogy folytassunk az Úrral.

75	Imádságod nem szorítkozhat csupán szavakra: valódi tartalma kell, hogy legyen és gyakorlati következményei.

76	Imádkozni, ez az út, hogy szembeszálljunk minden bajjal, amitôl szenvedünk.

77	Adok egy tanácsot, amit nem fáradok el ismételni a lelkeknek: szeresd ôrültül az Isten Anyját, aki a mi Anyánk.

78	A hôsiesség, a szentség, a merészség állandó lelki felkészülést követel. Másoknak mindig csak azt adhatod, amid van, és hogy Istennek adhass valamit, látogatnod kell Ôt, élni az Ô Életét, szolgálni Neki.

79	Nem szûnök meg ismételni neked, hogy jól belevésôdjék a lelkedbe: vallásos élet, vallásos élet, vallásos élet! Valóban, ha hiányzik belôled a szeretet, ez a gyenge belsô élet miatt lesz, nem azért mert a jellemed rossz.

80	Ha jó fia vagy Istennek, akkor ahogyan a kisgyermeknek szüksége van a szülei jelenlétére amikor fölkel, vagy amikor lefekszik, úgy a te elsô és utolsó gondolatod is mindennap az Övé lesz.

81	Állhatatosnak és igényesnek kell lenned a te lelki életi szabályaidban akkor is, amikor fáradt vagy, amikor ezek száraznak tünnek számodra. Tarts ki! Ezek a pillanatok olyanok, mint a vörösre festett hosszú póznák, amelyek a hegyi utak mentén, mikor megjön a hó, tájékozódási pontul szolgálnak és megmutatják -- mindig! -- , hogy hol a biztos út.

82	Igyekezz válaszolni minden pillanatban arra, amit Isten kér tôled: legyen benned akarat, hogy szeresd Ôt tetteiddel. -- Az apró tettekkel, de úgy, hogy egyet sem hagysz el közülük.

83	A belsô élet a napi áhítatgyakorlatokkal való küzdés során erôsödik meg. Ezeket szeretettel kell végezned -- sôt: élned! -- , mert a mi istengyermeki utunk a Szeretet útja.

84	Keresd Istent a te tiszta szíved mélyén; a lelked mélyén, amikor hûséges vagy hozzá, és ne veszítsd el soha ezt a bensôségességet!

-- És ha néha nem tudod, hogyan beszélj vele, hogy mit mondj Neki, vagy nem mered keresni Jézust magadban, fordulj Máriához, a ,,tota pulchra''-hoz -- aki egészen tiszta, csodálatos -- , hogy bizalmasan azt mondd neki: Mária, Édesanyám, az Úr azt akarta, hogy te légy az, a saját kezeddel, aki gondozza Istent: taníts meg engem -- taníts meg mindnyájunkat -- , hogy hogyan járuljunk Fiadhoz.

85	Véssétek be a lelketekbe a hôsiességet, hogy a mindennapi kis dolgokat tökéletesen végezzétek: mintha mindezektôl a kis tettektôl függene a világ üdvössége.

86	Lelkiéletedben megtanulod azokat az erényeket gyakorolni, amelyek keresztényi, istenfiúi állapotodat jellemzik.

-- És ezekkel az erényekkel együtt elnyered mindazt a lelki értéket, amely kicsinek látszik, de igen nagy; drágakövek azok, amelyek ragyognak. Össze kell gyûjteni ôket az út mentén, és elvinni Isten trónusának zsámolyához az emberek szolgálatára: az egyszerûséget, a vidámságot, a hitet, a békét, a kis lemondásokat, azokat a szolgálatokat, melyek észrevétlenek maradnak, a kötelesség hûséges teljesítését, a kedvességet...

87	Ne keress magadnak más kötelezettségeket hanem csak az Isten dicsôségét, az Ô Szeretetét, az Ô Apostoli Munkáját.

88	Az Úr megadta neked, hogy világosan lásd keresztényi utadat a világban. Mégis, azt állítottad nekem, hogy sokszor irígységgel szemlélted -- amirôl azt mondtad, hogy alapjában véve kényelemszeretet volt -- azt a boldogságot, ha valaki ismeretlen lehet, mindenkitôl észrevétlenül dolgozhat az utolsó sarokban... Isten és te!

-- Most, túl azon az ötleten, hogy misszionáriusnak menj Japánba, az jut eszedbe, hogy ilyen elrejtett, szenvedô életet élj... De ha szabadon találnád magad más szent, természetes kötelességeidtôl és megpróbálkoznál azzal, hogy ,,elrejtôzz'' anélkül, hogy ez lenne a hivatásod, valamiféle vallásos vagy szerzetesi intézménybe, nem lennél boldog. -- Hiányozna neked a béke, mert a magad akaratát tennéd és nem az Istenét.

-- A te ,,hivatásod'' akkor más névre hallgatna: árulás lenne, nem isteni sugallat gyümölcse, hanem puszta emberi félelemé, attól a küzdelemtôl, ami közeledik. Ezt pedig nem!

89	Az egyszerû élet ellen, a szent tisztaság ellen nagy nehézség támad bennünk, melynek mindnyájan ki vagyunk téve: az elpolgáriasodás veszélye a lelki életben vagy a hivatásban: az a veszély -- azok számára is, akiket az Isten a házasságra hívott -- , hogy agglegénynek, egoistának, szeretet nélküli embernek érezzük magunkat.

-- Küzdj radikálisan ez ellen a veszély ellen, minden megalkuvás nélkül.

90	Az érzékiség legyôzésére -- mert annak a szamárnak, ami a testünk, mindig hordoznunk kell a súlyát -- , nagylelkûen kell élned minden nap a kis önmegtagadásokat -- és néha a nagyokat -- , és meg kell tartanod magadat az Isten jelenlétében, aki nem szûnik meg soha nézni téged.

91	Tisztaságod nem szorítkozhat arra, hogy elkerüld a bukást, az alkalmat...; nem lehet semmiképpen puszta, hideg és matematikai tagadás.

-- Felismerted, hogy a tisztaság erény és mint ilyennek növekednie és tökéletesednie kell?

-- Nem elég tehát, hogy önmegtartóztató légy -- állapotodnak megfelelôen -- , hanem tisztának kell lenned, hôsi erénnyel.

92	A ,,bonus odor Christi'' -- Krisztus jó illata a mi áttetszô életünknek is illata, a mi tisztaságunké -- ismétlem, mindenkié a maga állapota szerint -- , a szent tisztaságé, amely örömteli állítás: valami erôs és finom egyszerre, finom, mely elkerüli az illetlen szavak használatát, mert nem tudnak tetszeni Istennek.

93	Szokj hozzá, hogy elôre is köszönetet mondj az Ôrangyaloknak..., hogy még jobban lekötelezd ôket.

94	Mindenkire alkalmazni lehetne, minden keresztényre, azt az elnevezést, amit eleinte használtak: ,,Isten-hordozó''.

-- Cselekedj úgy, hogy rád ,,valóban'' alkalmazni lehessen ezt a csodálatos jelzôt.

95	Gondold el, mi történne, ha mi, keresztények, nem akarnánk úgy élni, mint ilyenek. És alakítsd át a viselkedésedet!

96	Szemléld az Urat, minden esemény mögött, minden körülményben, és akkor minden eseménybôl Isten nagyobb szeretetét tudod majd levonni és egyre több vágyat arra, hogy megfelelj Neki, mert Ô mindig vár minket, és felkínálja a lehetôséget, hogy folyamatosan kövessük jó elhatározásunkat: ,,serviam'', szolgálni foglak Téged!

97	Újítsd meg mindennap a hatékony vágyat aziránt, hogy megsemmisülj, hogy megtagadd magad, hogy megfeledkezz magadról, hogy -- ,,in novitate sensus'', az élet újdonságában járj, ezt a mi nyomorúságunkat felváltva Isten elrejtett és örök nagyságával.

98	Uram, add meg nekem, hogy úgy a Tiéd lehessek, hogy ne hatoljanak be a szívembe még a legszentebb érzelmek sem másként, mint a Te átvert Szíveden át.

99	Törekedj arra, hogy finom légy, jólnevelt ember. Ne légy bárdolatlan!

-- Mindig finom, de nem mesterkélt.

100	A szeretet mindent elér. Szeretet nélkül semmit sem tehetünk.

Szeretet! Tehát: ez a te életed titka: szeress, szenvedj örömmel, erôsítsd meg a lelkedet, bátorítsd az akaratodat, add át magad elkötelezetten Isten akaratának és ezzel megjön a hatékonyság.

101	Légy egyszerû és odaadó, mint egy gyerek, de bátor és erôs, mint egy harcos.

102	A békét, mely örömet hoz, ez a világ nem tudja megadni.

-- Az emberek mindig békét kötnek, és mégis mindig háborúkba bonyolódnak, mert elfelejtették azt a tanácsot, hogy befelé kell harcolni, hogy Isten segítségéért kell folyamodni, hogy Ô legyen az, aki gyôz, és így lehet elnyerni a békét, a saját bensônkben, a családunkban, a társadalomban és a világban.

-- Ha így viselkedünk, akkor az öröm a tiéd és az enyém lesz, mert az azok öröksége, akik gyôznek, és Isten kegyelmével -- Aki nem veszít el egyetlen csatát sem -- gyôzelmesnek fognak hívni bennünket, ha alázatosak vagyunk.

103	Életed, munkád, nem szabad, hogy negatív mûködés legyen. Nem szabad, hogy valaki ellen irányuljon, hanem, valaminek az állítása; optimizmus, ifjúság, vidámság és béke az, és az is kell, hogy legyen.

104	A népek életében két döntô fontosságú pont van: a házasságról szóló törvények, és az oktatásról szóló törvények, és ezen a ponton az Isten fiainak határozottaknak kell lenni, jól és nemesen kell küzdeniük, az összes teremtmény iránti szeretetbôl.

105	Az öröm, keresztény érték, amely addig van meg nekünk, amíg küzdünk. Hiszen a békesség gyümölcse az. A béke pedig annak eredménye, hogy megnyertük a harcot; és az ember élete a földön -- így olvassuk a Szentírásban -- küzdelem.

106	A mi isteni harcunk a béke csodálatos magvetése.

107	Aki fölhagy a küzdelemmel, kárt okoz az Egyháznak. A saját természetfölötti vállalkozásának, a saját testvéreinek, az összes lelkeknek.

-- Vizsgáld meg magad: nem tudnád alkalmazni az Isten szeretet nagyobb lendületét a lelki-harcodban -- imádkozom érted... és mindenkiért. Te is tégy így.

108	Jézusom, ha van bennem valami, ami nem tetszik neked, mondd meg, hogy ki tudjam irtani azt.

109	Van a lelkiéletnek egy ellensége; kicsi, buta, de sajnos nagyon hatékony: az igyekezet hiánya a lelkiismeret-vizsgálatban.

110	A keresztény aszkétikában a lelkiismeret-vizsgálat a szeretet és az érzékenység szükségletének felel meg.

111	Ha valami nincs összhangban az Isten lelkével, hagyd el azt azonnal!

Gondolj az Apostolokra: nem értek ôk semmit, de az Úr nevében csodákat tettek. Csak Júdás, aki talán maga is csodákat tett annak idején, veszítette el az utat, mert szántszándékkal eltávolodott Krisztustól, mert nem vágta el erôvel és bátorsággal azt, ami nem felelt meg az Úr lelkének.

112	Istenem, mikor fogok megtérni?

113	Ne várj az öregségre azzal, hogy szent légy: nagy hiba lenne!

-- Kezd el már most, komolyan, örömmel, kötelességeid révén, munkád révén, mindennapi életed révén...

Ne várj az öregkorra azzal, hogy szent légy, mert túl azon, hogy ez nagy hiba volna -- ismétlem -- , azt sem tudod, hogy te megéred-e.

114	Kérd az Urat, hogy adja meg neked mindazt az érzékenységet, amely szükséges ahhoz, hogy felmérd a bocsánatos bûn gonoszságát, hogy úgy tekintsd azt, mint lelked valódi és gyökeres ellenségét és hogy Isten kegyelmével elkerüld azt.

115	Vidáman, aggályok nélkül kell gondolnod az életedre, és kérned a bocsánatot. Szilárdan föltenni magadban, konkrétan és határozottan, hogy ezen és ezen a ponton megjavítod az életedet: ebben a részletben, ami fáradságodba kerül, meg abban a másik dologban, amit általában nem végzel el úgy, ahogy kellene, hiszen tudod.

116	Telj el jó vágyakkal, ez szent dolog, és Isten dicséri azt. De ne elégedj meg ezzel! Neked, akár férfi, akár nô vagy, a konkrét valóság lelkének kell lenned. Hogy valóra váltsd ezeket a jó vágyakat, világos, pontos feltételeket, elhatározásokat kell megfogalmaznod.

-- És aztán, fiam, állj neki, és küzdj, hogy Isten segítségével gyakorlatra is váltsd ôket!

117	Mit tegyek, hogy szeretetem az Úr iránt folytatódjék, növekedjék -- kérdezted tôlem izzó lelkesedéssel.

-- Fiam, elhagyva fokozatosan a régi embert, szívesen odaadva azokat a dolgokat is, amelyek önmagukban jók, de amelyek akadályozzák, hogy elszakadj önös önmagadtól...; mondd az Úrnak, mégpedig tettekkel és folyamatosan: ,,Itt vagyok, hogy megtegyem mindazt, amit akarsz''.

118	Szent! Az Isten fiának túlzónak kell lennie az erényben, ha egyáltalán lehet itt túlzásról beszélni..., mert a többiek úgy néznek rá, mint valami tükörre, és csak ha ô maga nagyon magasra törekszik, akkor fogják tudni tartani a többiek a középutat.

119	Ne szégyelld megállapítani, hogy szívedben ott van a ,,fomes peccati'' -- a rosszra való hajlam, amely nyomon kísér amíg csak élsz, mivel ettôl a tehertôl senki sem mentes.

Ne szégyelld magad, mert az Úr, aki mindenható és irgalmas, megadott nekünk minden eszközt, mely alkalmas arra, hogy leküzdjük ezt a hajlandóságot: a szentségeket, a vallási életet, a megszentelt munkát.

-- Alkalmazd ezeket az eszközöket kitartóan, légy készen arra, hogy elkezdd, és újrakezdd, anélkül, hogy elveszítenéd a kedved.

120	Uram, szabadíts meg engem magamtól!

121	Az apostol, rendszeres és állandó imádság nélkül, szükségképpen lanyhaságba esik..., és megszûnik apostolnak lenni.

122	Uram, add, hogy mostantól fogva más ember legyek: ne legyek ,,én'', hanem ,,az'', akit Te kívánsz.

-- Hogy ne tagadjak meg Tôled semmit, amit kérsz tôlem. Hogy tudjak imádkozni, hogy tudjak szenvedni, hogy semmire se legyen gondom a Te dicsôségeden kívül. Hogy érezzem állandóan a Te jelenlétedet.

-- Hogy szeressem az Atyát. Hogy kívánjalak Téged, Jézusom, közösségben, mintegy örök Szentáldozásban. Hogy a Szentlélek gyújtson lángra engem.

123	,,Meus es tu'' -- enyém vagy, ezt mondta neked az Úr.

-- Hogy Isten maga, aki a teljes szépség és a teljes bölcsesség, a teljes nagyság és a teljes jóság, hogy Ô mondja neked, hogy az Övé vagy!... és te ne tudj Neki válaszolni!

124	Ne csodálkozz, ha érzed életedben azt a terhet, amirôl Szent Pál beszél: ,,más törvényt érzek tagjaimban, mely küzd, lelkem törvénye ellen''.

-- Emlékezz akkor, hogy Krisztusé vagy, és fordulj az Isten Anyjához, aki a te Édesanyád: nem fognak elhagyni téged.

125	Úgy fogadd a tanácsokat, melyeket a lelkivezetésben kapsz, mintha magától Krisztustól jönnének.

126	Tanácsot kértél tôlem, hogy hogyan gyôzz mindennapi csatáidban. Azt válaszoltam neked: amikor megnyitod lelkedet, elôször is azt beszéld el, amit nem szeretnél, hogy tudnának rólad. Így az ördög mindig kudarcot fog vallani.

-- Nyisd meg lelkedet világosan és egyszerûen, tárd ki, hogy behatolhasson -- az utolsó szögletig -- Isten Szeretetének napja!

127	Ha a néma démon -- akirôl az Evangélium beszél -- fészket ver a lélekben, mindent lerombol. Viszont, ha azonnal kiûzik, minden jól sikerül, boldogan haladunk elôre, minden mûködik.

-- Szilárd elhatározás: ,,vad ôszinteség'' a lelkivezetésben, összekötve finom neveléssel..., és hogy ez az ôszinteség azonnali legyen.

128	Szeress, és keresd annak segítségét, aki lelkedet vezeti. A lelkivezetésben csupaszítsd le szívedet teljesen -- a maga gennyességében, ha egyszer olyan! -- , ôszintén, a gyógyulás vágyával; ha nem teszed meg, ez a romlottság soha el nem tûnik.

Ha olyan személyhez fordulsz, aki a sebet csak a felszínen tudja tisztítani..., gyáva vagy, mert alapjában véve a saját károdra, elrejted az igazságot.

129	Sose félj megmondani az igazságot, de ne feledkezz meg arról, hogy néha jobb hallgatni a felebarátod iránti szeretetbôl. De sohase hallgass hanyagságból, kényelemszeretetbôl vagy gyávaságból.

130	A világ hazugságból él; és immár húsz évszázada, hogy az Igazság elérkezett az emberek közé.

-- Meg kell mondani az igazságot! És nekünk, Isten fiainak, magunkra kell vállalnunk ezt a feladatot. Mikor az emberek hozzászoknak, hogy kimondják és meghallgassák, több megértés lesz földünkön.

131	Hamis, ördögi, hazug szeretet lenne hit dolgában engedményeket tenni. ,,Fortes in fide'' -- erôsek a hitben, törhetetlenek, ahogyan Szent Péter kívánja.

-- Nem fanatizmusról van szó, hanem egyszerûen arról, hogy élni kell a hitet: ez nem jelent szeretetlenséget senki iránt. Engedményt kell tennünk mindabban, ami esetleges, de a hitben nem lehet engedményt tenni: nem adhatjuk oda lámpánkból az olajat, mert aztán jön a Vôlegény, és kialudva találja a lámpásokat.

132	Az alázatosság és az engedelmesség a jó tanítás befogadásának nélkülözhetetlen feltételei.

133	Fogadd el a Pápa szavát vallásos, alázatos, bensô és hatékony ragaszkodással: visszhangozd ezt a szót!

134	Szeresd, tiszteld, imádkozz érte, gyakorolj önmegtagadást -- napról napra nagyobb szeretettel -- a Római Pápáért, aki az Egyház alapköve, aki az emberek között az évszázadokon át az idôk végezetéig folytatja azt a megszentelô és kormányzó munkát, amit Jézus Péterre bízott.

135	Legnagyobb szereteted, legnagyobb tiszteleted, legmélyebb elismerésed, legkészségesebb engedelmességed, legnagyobb odaadásod azé kell, hogy legyen, aki Krisztus Helyettese a földön, a Pápáé.

Nekünk, katolikusoknak, meg kell gondolnunk, hogy Isten és Szentséges Szûzanyánk után a szeretet és a tekintély hierarchiájában a Szentatya következik.

136	Annak naponkénti átgondolása, hogy milyen nagy teher nehezedik a Pápára és a püspökökre, indítson téged arra, hogy tiszteld ôket, hogy szeresd ôket igaz ragaszkodással, és segítsd ôket imádságoddal.

137	Tedd elevenebbé, természetfelettibbé szeretetedet a Szent Szûz iránt.

-- Ne csak azért fordulj Máriához, hogy kérj tôle valamit. Menj hozzá azért is, hogy adj! Adj neki ragaszkodást, adj szeretetet isteni Fiáért; fejezd ki ezt a szeretetet a többi emberekkel való kapcsolatodban a szolgálat cselekedeteivel, hiszen ôk is gyermekei.

138	Jézus a minta: kövessük Ôt!

-- Akkor követjük, ha a Szent Egyházat és az összes lelkeket szolgáljuk.

139	A Megtestesülés jelenetérôl elmélkedve, erôsítsd meg lelkedben a ,,gyakorlati alázatosságra'' szóló elhatározást. Nézd, Ô hogy megalázta magát: felvette a mi szegény természetünket.

-- Ezért mindennap válaszolj Neki azonnal, Isten kegyelmi segítségével elfogadva -- szeretve -- azokat a megaláztatásokat, amelyeket az Úr ad neked.

140	Éld természetességgel a keresztény életet! Ismétlem: mutasd meg Krisztust a viselkedésedben úgy, ahogyan egy normális tükör adja vissza a képet, mely nem torzít, és nem csinál karikatúrát. -- Ha normális vagy, mint egy ilyen tükör, akkor Krisztus életét fogod visszatükrözni, és azt mutatod meg a többieknek.

141	Ha beképzelt vagy, ha csak a saját személyes kényelmeddel törôdsz, ha magadat teszed a többiek és az egész világ középpontjába, akkor nincs jogod ahhoz, hogy kereszténynek hívd magad, sem ahhoz, hogy Krisztus tanítványának tekintsd magad: Ô ugyanis azzal jelölte ki a követelményszintet, hogy odadta mindenkiért ,,et animam suam'', még a lelkét is, egész életét.

142	Tégy róla, hogy az ,,értelem alázatossága'' magyarázatra nem szoruló elv legyen számodra.

Gondold meg jól és... nem igaz, hogy nem lehet megérteni, hogyan lehet valaki ,,gôgös az értelmében''. Jól megmagyarázta ezt egy szent egyházdoktor: ,,Megvetendô rendetlenség, ha az ember, látván a gyermekké lett Istent, azt akarná, hogy éppen ô látsszon nagynak a földön.''

143	Valahányszor kapcsolatba kerülsz valakivel -- bárki legyen is az -- , keresd a módját, hogy anélkül, hogy különös dolgokat tennél, átadj neki valamit abból az örömbôl, hogy Isten fia vagy, és Isten fiaként élsz.

144	Nagy és szép annak a szolgálatnak a küldetése, amit az Isteni Mester bízott ránk. -- Ezért ez a jó szellem -- nagy elôkelôség! -- tökéletesen összefér a szabadság szeretetével, melynek át kell járnia a keresztények munkáját.

145	Senkit sem kezelhetsz irgalom nélkül: és ha úgy tûnik neked, hogy valaki nem méltó az irgalomra, gondold meg, hogy te sem érdemelsz semmit.

Nem érdemled meg, hogy megteremtettek, sem azt, hogy keresztény lehetsz, sem azt, hogy Isten fia vagy, sem azt, hogy a családodhoz tartozol...

146	Ne hanyagold el a testvéri feddés gyakorlását, mert ez a szeretet természetfeletti erényének világos megnyilatkozása. Fáradságba kerül; kényelmesebb nem beavatkozni. Kényelmesebb! Csakhogy nem természetfeletti.

-- És ezekrôl a mulasztásokról számot fogsz adni Istennek.

147	A testvéri feddés, amikor meg kell tenned, legyen telve gyengédséggel -- segítô szeretettel! -- mind formáját, mind tartalmát illetôen, hiszen ebben a pillanatban Isten eszköze vagy.

148	Ha tudod szeretni a többieket, és terjeszted ezt az érzést -- Krisztus finom és gyengéd segítô szeretetét -- mindnyájuk között, akkor kölcsönösen támogatni fogjátok egymást, és aki éppen elbukna, érezni fogja ennek a testvéri erônek a támogatását -- és buzdítását -- , hogy hûséges legyen Istenhez.

149	Tápláld magadban az önmegtagadás szellemét a szeretet apró dolgaiban, azzal a kívánsággal, hogy szeretetreméltóvá tedd mindenki számára az életszentség útját a világban: egy mosoly néha a legjobb kifejezése lehet a bûnbánat szellemének.

150	Tanuld meg, hogy mindennap és nagylelkûen vállalj valamilyen kényelmetlenséget, vidáman és diszkréten, hogy szolgálj és kellemesebbé tedd mások életét.

-- Ez a viselkedésmód Krisztus igazi szeretete.

151	Azon kell lenned, hogy ahol éppen vagy, meglegyen a ,,jókedv'' -- a vidámság -- , amely a belsô élet gyümölcse.

152	Tedd meg a kedvemért, hogy gondot fordítasz egy igazán érdekes önmegtagadás gyakorlására: hogy a társalgásod ne forogjon mindig önmagad körül.

153	A lelkiismeret-vizsgálat végzésének egy jó módja:

-- Elfogadtam-e mintegy elégtétel gyanánt a mai napon azokat a kellemetlenséseket, melyek Isten kezébôl jöttek, azokat, amelyeket jellemükkel társaim okoztak, azokat melyek a saját nyomorúságomból fakadnak?

-- Föl tudtam-e ajánlani az Úrnak elégtételként azt a fájdalmat is, amelyet azért érzek, mert -- annyiszor! -- megsértettem Ôt? Felajánlottam Neki belsô szégyenkezésemet és megaláztatásaimat amiatt, hogy beláttam, milyen kevéssé haladok elôre az erények útján?

154	Rendszeres, szokásszerû önmegtagadások: igen, de ne légy rögeszmés!

-- Nem kell ezeknek szükségképpen a szokásos dolgokra szorítkozniuk. Állandónak, rendszeresnek, szokásszerûnek -- de nem megszokottnak -- kell lennie az önmegtagadás szellemének.

155	Fel akarsz jutni Krisztus csúcsaira, magadra akarod ölteni az Ô ruháját, azonosulni akarsz Jézussal: legyen hát a hited tevékeny és áldozatos, végezd a szolgálat cselekedeteit, vesd el azt, ami ebben zavar.

156	Az életszentséget az ügyes izmok rugalmassága jellemzi. Aki szent akar lenni, az tud úgy mozogni, hogy míg egy olyan dolgot végez, amely önmegtagadás a számára, elhagy egy másikat -- ha ezzel nem sérti az Istent -- , amely szintén fáradságába kerül, és hálát ad az Úrnak, ezért a kényelemért. Ha mi, keresztények, másként cselekednénk, azt kockáztatnánk, hogy merevvé válunk, élettelenné, mint egy rongybaba.

A szentség nem merev, mint a kartonpapír: tud mosolyogni, engedni, várni. Élet az: természetfeletti élet.

157	Ne hagyj el, Anyám! Add, hogy keressem Fiadat; add, hogy megtaláljam Fiadat; add, hogy szeressem Fiadat... egész lényemmel! -- Ne feledkezz meg rólam, Anyám, ne feledkezz meg rólam.


Kudarc

158	Mikor elhomályosul a látásunk, mikor elvész a tekintetünk világossága, szükségünk van arra, hogy a fény felé forduljunk. És Krisztus azt mondta nekünk, hogy Ô a világ Világossága, aki azért jött, hogy a betegeket meggyógyítsa.

-- Tehát betegségeid, bukásaid -- ha az Úr megengedi, hogy elôforduljanak -- ne válasszanak el téged Krisztustól: közelítsenek téged Hozzá!

159	Nyomorúságomban elsiránkoztam egy barátomnak azt a benyomásomat, hogy Jézus nem akar nálam maradni..., és hogy magamra hagy.

-- Abban a pillanatban fájdalmat éreztem; bizalommal telve így reagáltam: Nem így van, Szerelmem: hanem én vagyok az, aki eltávolodtam Tôled: nem teszem soha többé!

160	Kérd az Úrtól kegyelmét, hogy megtisztulj Szeretettel... és állandó bûnbánattal.

161	Fordulj a Szûzanyához, és kérd tôle, hogy adja meg neked -- irántad való szeretetének jeleként -- a bûnbánat ajándékát, hogy megindultságot érezz bûneid miatt és minden idôk minden férfiának és asszonyának bûnei miatt, a Szeretet fájdalmával.

És, ilyen felkészülés után, kockáztasd meg, hogy azt is hozzáfûzd: Anyám, Életem, Reménységem, vezess engem kézenfogva..., és ha van bennem valami most, ami nem tetszik Atyámnak, Istenemnek, add, hogy meglássam és, segítségeddel, kiirtsam magamból.

Folytasd félelem nélkül: Ó kegyes, ó jóságos, ó édes Szûz Mária! Imádkozz értem, hogy Fiad legszeretetreméltóbb akaratát teljesítve, méltó legyek elnyerni és élvezni Urunk Jézus ígéreteit.

162	Mennyei Édesanyám, add, hogy újra buzgó legyek, újra adni tudjam magam, újra visszatérjek az önmegtagadáshoz: egyszóval a Szeretethez.

163	Ne vedd kényelmesen a dolgot! Ne várd meg az új esztendôt, hogy döntéseket fogalmazz meg: minden nap alkalmas a jó döntésekre. ,,Hodie, nunc!'' -- Ma, most!

Általában szerencsétlen defetisták azok, akik az új évet várják a kezdéssel..., mert azután ráadásul... el sem kezdik!

164	Rendben van, rosszat cselekedtél gyengeségbôl. -- De nem értem, hogy miért nem reagálsz erre világos lelkiismerettel: nem tehetsz rosszat úgy, hogy közben azt mondod -- vagy gondolod -- , hogy szent, vagy hogy jelentéktelen dolog az.

165	Emlékezz rá mindig: a lelki képességek azzal táplálkoznak, amit az érzékek adnak nekik. -- Jól ôrizd ôket!

166	Elveszíted a békét -- tudod jól! -- , amikor engedékeny vagy olyan pontokban, melyek letérítenek az útról.

-- Határozd el magad arra, hogy következetes és felelôsségteljes légy!

167	Az Istentôl kapott jótétemények kitörölhetetlen emléke mindig erôs ösztönzés kell, hogy legyen; és még inkább annak kell lennie a gyötrôdés pillanatában.

168	Csak egyetlen halálos betegség van, csak egyetlen végzetes tévedés: megadni magunkat a kudarcnak, nem tudni küzdeni Isten fiainak lelkületével. Ha ez a személyes erôfeszítés hiányzik, a lélek megbénul, és elhagyatottan fekszik, képtelen arra, hogy gyümölcsöt hozzon...

-- Ezzel a gyávasággal a teremtmény kényszeríti az Urat, hogy kimondja azokat a szavakat, melyeket Ô hallott a bénától az áldozatok mosására való fürdôben: ,,Hominem non habeo!'' -- nincs emberem!

-- Mekkora szégyen, ha Jézus nem találja meg benned azt a férfit vagy nôt, akit vár!

169	Az aszkétikus küzdelem nem valami negatív dolog, és így nem valami ellenszenves, hanem inkább boldog állítás. Sport.

A valódi sportember nem azért küzd, hogy egyetlen gyôzelmet arasson, és mindjárt az elsô kisérletre. Felkészül, sokáig edzi magát, bizalommal és jókedvvel: megpróbálja egyszer és másodszor, és ha az elején nem sikerül neki, makacsul kitart mindaddig, amíg le nem küzdi az akadályt.

170	Mindent Tôled remélek, Jézusom: téríts meg engem!

171	Mikor az a pap, a barátunk, úgy írta alá magát: ,,a bûnös'', azért tette ezt, mert meg volt gyôzôdve, hogy az igazat írja.

-- Istenem, tisztíts meg engem is!

172	Ha hibát követtél el -- kicsit vagy nagyot -- fuss vissza Istenhez!

Ízleld a zsoltár szavait: ,,Cor contritum et humiliatum, Deus, non despicies'' -- az Úr sohasem veti meg és mindig meghallgatja a megtört és alázatos szívet.

173	Elmélkedd át újra, fejedben és szívedben: Uram, annyiszor elestem, de újra felemeltél és megbocsátottál, odaszorítottál a Szívedre!

Elmélkedd át újra... és ne szakadj el soha többet Tôle.

174	Olyannak látod magad, mint egy szerencsétlen inas, akitôl a gazdája elvette a libériát -- nem érzed magad egyébnek, mint bûnösnek! -- és megérted azt a mezítelenséget, amit ôsszüleink megtapasztaltak.

-- Mindig sírnod kellene, és sokat sírtál, sokat szenvedtél, mégis nagyon boldog vagy. Nem cserélnél senkivel. A te ,,gaudium cum pace'' -- békés örömödet immár sok év óta nem veszíted el. Hálás vagy érte Istennek, és mindenkinek el szeretnéd vinni a boldogságnak ezt a titkát.

-- Igen: érthetô, hogy miért mondták sokszor -- még ha neked nem számít is ,,hogy mit mondanak'' -- hogy a ,,béke embere'' vagy.

175	Egyesek csak azt teszik, ami a szegény teremtmények hatókörébe tartozik, és elvesztegetik az idejüket. Szó szerint megismétlôdik Péter tapasztalata: ,,Praeceptor, per totam noctem laborantes nihil cepimus!'' -- Mester, egész éjjel fáradoztunk, és semmit sem fogtunk.

-- Ha a maguk erejébôl fáradoznak, az Egyházzal való egység nélkül, az Egyház nélkül miféle hatékonysága lesz ennek az apostolkodásnak? Semmilyen!

-- El kell jutniuk a meggyôzôdésre, hogy a saját kontójukra nem fognak elérni semmit. Neked segítened kell ôket, hogy elôrehaladjanak az evangéliumi elbeszélés hallgatásában: ,,In verbo autem tuo laxabo rete'' -- a te szavadra kivetem a hálót. Akkor a fogás bôséges és hatékony lesz.

-- Milyen szép dolog helyreigazítani, hogyha bármi okból a saját kontónkra apostolkodtunk!

176	Azt írod és én is leírom: -- Uram, Te tudod, hogy szeretlek Téged! Jézusom, hányszor ismétlem és újra ismétlem mint egy keserû-édes litániát a te Kéfásodnak ezeket a szavait: mert, tudod, hogy szeretlek Téged, de olyan kevéssé vagyok biztos magamban, hogy nem merem világosan megmondani Neked, annyi tagadás van az én kifordult életemben! -- Te tudod, hogy szeretlek Téged! -- Hogy a tetteim, Jézusom, ne cáfolják meg soha a szívemnek ezeket a kitöréseit''.

-- Tarts ki ebben az imádságodban, s Ô biztosan meg fogja hallgatni.

177	Ismételd bizalommal: Uram, bárcsak a könnyeim a bûnbánat könnyei lennének!...

-- Kérd Tôle alázattal, hogy adja meg neked azt a fájdalmat, amit kívánsz.

178	Mennyi alantasság a viselkedésemben és mennyi hûtlenség a kegyelemhez!

-- Édesanyám, bûnösök Menedéke, könyörögj értem; hogy soha ne akadályozzam többé Isten munkáját a lelkemben.

179	Annyi éven át, olyan közel Krisztushoz... és olyan bûnösen!

-- Jézus bensôséges közelsége hozzád nem fakaszt zokogásra?

180	Nem hiányzik nekem az igazi öröm, sôt... és mégis a saját alantasságom ismeretében logikus, hogy Szent Pállal így kiáltsak: ,,Én szerencsétlen ember!''

-- Így növekszik bennem a vágy, hogy gyökerestôl kitépjem azt az akadályt, amit a saját énem támaszt.

181	Ne rémülj meg, ne bátortalanodj el,, ha fölfedezed, hogy hibáid vannak... és micsoda hibáid!

-- Küzdj, hogy kiirtsd ôket. És amíg küzdesz, légy meggyôzôdve, hogy jó kiállni mindezeknek a gyöngeségeknek a próbáját, mert másként gôgös lennél: és a gôg eltávolít Istentôl.

182	Töltsön el a csodálat Isten jósága láttán, mert Krisztus benned akar élni... akkor is, amikor érzed szegény tested egész nyomorúságának teljes súlyát, a súlyát ennek az alantasságnak, ennek a szegény sárnak.

-- Igen, akkor is, tartsd szem elôtt Isten meghívását: Jézus Krisztus, aki Isten és Ember, megért engem, gondja van rám, mert Testvérem és Barátom.

183	Élj elégedetten, nagyon boldogan, akkor is, ha néha meglegyint a szomorúság, akkor is, ha szinte állandóan a kezeddel érinted az undorító hulladékot.

-- Ez a vidámság és ez a szorongás egyszerre meglehet benned, mindegyik a maga ,,emberében'': az elsô az új emberben, a másik a régi emberben.

184	Az alázat, az istenismeret és az önismeret gyümölcseként születik.

185	Uram, egy ajándékot kérek Tôled: Szerelmet... egy olyan Szerelmet, amely tisztán ôriz meg engem. -- És még egy másik ajándékot: az önismeretet, hogy elteljek alázattal.

186	A szentek azok, akik életük végéig küzdenek: azok, akik minden kudarc után, újra föl tudnak kelni. Minden elbukás után, hogy bátran folytassák az alázat útját szeretettel, reménységgel.

187	Ha tévedéseid alázatosabbá tesznek téged, ha arra indítanak, hogy nagyobb erôvel keresd az Isten kezének kapaszkodóját, akkor ezek a szentség útját jelentik számodra: ,,Felix culpa!'' -- áldott bûn, ahogyan az Egyház énekli.

188	Az imádság -- még az enyém is! -- mindenható.

189	Az alázatosság megadja minden léleknek, hogy ne csüggedjen el a saját tévedései láttán.

-- Az igazi alázatosság arra vezet..., hogy bocsánatot kérjünk!

190	Ha leprás volnék, az édesanyám akkor is megölelne. Félelem nélkül és minden habozás nélkül megcsókolná a sebeimet.

-- Hát akkor a Szent Szûz? Mikor úgy érezzük, hogy leprásak vagyunk, hogy sebek borítanak, azt kell kiáltanunk: Édesanyánk! És Anyánk pártfogása olyan, mint egy csók a sebre, amely eléri számunkra a gyógyulást.

191	A Bûnbánat szentségében Jézus megbocsát nekünk.

-- Ott ránk alkalmazódnak Krisztus érdemei, Aki irántunk való szeretetbôl áll a Kereszten kitárt karral, rászögezve a fára -- jobban, mint a szögekkel -- az irántunk való Szeretettel.

192	Fiam, ha néha elbuksz, folyamodj azonnal a gyónáshoz és a lelkivezetéshez: mutasd meg a sebedet, hogy gyökerestôl meggyógyítsák, hogy kizárják a fertôzés minden lehetôségét, még akkor is, ha ez fájdalmas, akár egy sebészi mûtét.

193	Az ôszinteség nélkülözhetetlen, hogy elôrehaladjunk az Istennel való egységben.

-- Ha ,,varangyos béka'' van benned, fiam, köpd ki! Mondd meg rögtön -- ezt tanácsolom neked mindig -- azt, amirôl nem szeretnéd, ha tudnék. Ha kiköpted a ,,varangyot'' a gyónásban, milyen jól érzed magad utána!

194	,,Nam, et si ambulavero in medio umbrae mortis non timebo mala'' -- Még ha a halál árnyékában kellene is járnom, nem félnék semmi rossztól. Sem a saját nyomorúságaim, sem az ellenség kísértései nem kell, hogy aggasszanak, ,,quoniam tu mecum es'' -- mert az Úr velem van.

195	Mikor az imént nyomorúságaimat szemléltem, Jézusom, azt mondtam Neked: hagyd, hogy becsapjon a fiad, mint azok a jó, gyengéd édesapák, akik gyermekük kezébe teszik az ajándékot, amit kapni szeretnének tôle..., mert nagyon jól tudják, hogy a gyerekeknek nincs semmijük.

-- És milyen nagy ünnep ez az apa és a fiú számára egyaránt, még akkor is, ha mindketten ismerik ezt a titkot!

196	Jézusom, Szerelmem, szörnyû elgondolni, hogy újra megsérthetlek téged!... ,,Tuus sum ego..., salvum me fac!'' -- tiéd vagyok, szabadíts meg engem!

197	Neked, aki olyan szegénynek érzed magad erények, tehetség, körülmények dolgában..., nem támad kedved, hogy úgy kiálts fel, mint Bartimeus, a vak: Jézus, Dávid fia, könyörülj rajtam!?

-- Milyen szép fohász, gyakran ismételni: Uram, irgalmazz!

-- Meg fog hallgatni, és meg fog gyógyítani téged.

198	Tápláld lelkedben a jóvátétel vágyát, hogy napról napra nagyobb bûnbánatra juss.

199	Ha hûséges vagy, gyôztesnek mondhatod magad.

-- Életedben, még ha néhány csatát elveszítesz is, nem fogsz vereségeket ismerni. Nincsenek sikertelenségek -- gyôzôdj meg róla -- , ha helyes szándékkal és Isten akarata teljesítésének vágyával cselekszel.

-- Tehát, sikerrel vagy anélkül, de mindig gyôzni fogsz, mert a munkát Szeretettel végezted.

200	Biztos vagyok benne, hogy Ô meghallgatta alázatos és forró könyörgésedet: -- Ó Istenem, nem számít nekem, hogy ,,mit fognak mondani'': megbocsátok a saját gyalázatos életem miatt: hogy szent legyek!... de csak Érted.

201	A keresztény ember életében ,,mindennek'' Istenért kell lennie: még a személyes gyengeségeknek is, melyeket az Úr, ha helyrehozzuk ôket, megért és megbocsát.

202	Mit tettem Neked Jézusom, hogy ennyire szeretsz? Megsérteni Téged... és szeretni Téged.

-- Szeretni Téged: ebben fog állni az életem.

203	A Gazdának mindezek a vigasztalásai nem arra valók-e, hogy mindig ráfigyeljek, szolgáljam Ôt a kis dolgokban, hogy ugyanígy szolgálhassam a nagyokban is?

-- Jó feltétel: szerezz megelégedést a jó Jézusnak a mindennapi élet legapróbb részleteiben.

204	Szeretni kell Istent, mert a szív szeretetre termett. Ezért, ha nem fordítjuk Isten felé, a Szûzanya felé, a lelkek felé... tiszta érzelemmel, a szív bosszút áll... és átalakul férges hellyé.

205	Mondd az Úrnak, lelked egész rezgésével: minden nyomorúságom ellenére, megôrülök a Szerelemtôl, részeg vagyok a Szerelemtôl!

206	Minden bukást megszenvedve, mostantól fogva -- Isten segítségével -- mindig a Kereszten leszek.

207	Amit a test elveszített, a test fizesse vissza: végezz nagylekû vezeklést.

208	Hívd segítségül az Urat, kérd Tôle a bûnbánat lelkületét, amely azt az embert jellemzi, aki mindennap le tudja magát gyôzni, és ajáld fel Neki csendesen és önmegtagadással ezt az állandó gyôzelmet.

209	Ismételgesd személyes imádságodban, hogy mennyire érzed a test gyöngeségét: Uram, kereszt ez az én szegény testemnek, mely elfárad és fellázad!

210	Milyen szép annak a papnak az érvelése, aki így prédikál: ,,Jézus megbocsátotta nekem bûneim szörnyû sokaságát -- micsoda nagylelkûség! -- , hálátlanságom ellenére. És ha Mária Magdolnának sok bûnt megbocsátottak, mert nagyon szeretett, nekem, akinek még többet bocsátottak meg, micsoda nagy szeretet-adósságom marad!''

Jézus, az ôrületig és a hôsiességig! A Te kegyelmeddel Uram, még ha meg kell halnom is Érted, nem hagylak el többé.

211	Lázár feltámadt, mert meghallotta Isten szavát: és rögtön ki akart menni abból az állapotából. Ha nem ,,akart'' volna mozdulni, újra meghalt volna.

Ôszinte elhatározás: mindig hinni Istenben, mindig remélni Istenben, mindig szeretni Istent..., aki nem fog elhagyni minket soha, akkor sem, ha már szagunk van, mint Lázárnak.

212	Töltsön el csodálattal a keresztény ember állapotának ez a szeretetreméltó paradoxonja: maga a mi nyomorúságunk vezet bennünket arra, hogy Istenbe meneküljünk, hogy ,,megistenüljünk'', és Vele mindenre képesek vagyunk.

213	Ha elbuktál, ha úgy érzed, nyomorúságod súlya lenyom, ismételd biztos reménységgel: Uram, nézd milyen beteg vagyok; Uram, Te, aki szeretetbôl meghaltál a Kereszten értem, jöjj és gyógyíts meg.

Bízzál, ismétlem: kopogj tovább az Ô szeretô Szívén. Megadja neked az egészséget, mint az Evangélium leprásainak.

214	Töltsön el a bizalom Isten iránt, és legyen benned napról napra mindig mélyebb vágy, hogy ne fuss el sohasem Tôle.

215	Szeplôtelen Szûz, Édesanyám, ne hagyj el: nézd, hogy telik meg könnyekkel az én szegény szívem. -- Nem akarom megsérteni Istenemet!

-- Jól tudom, és úgy gondolom, sosem fogom elfelejteni, hogy nem érek semmit: annyira nyomaszt a kevélységem -- a magányom! -- , de... nem vagyok egyedül: Te, édes Úrnô, és az én Atyám, az Isten, Ti, nem hagytok el engem.

Testem lázadozásai és a Hitem elleni ördögi gondolataim ellenére, szeretem Jézust, és hiszek: Szeretek és Hiszek.


Pesszimizmus

216	Isten kegyelmével vállalkoznod kell a lehetetlenre, és meg is kell valósítanod..., mert a lehetségest mindenki meg tudja tenni.

217	Utasítsd el a saját pesszimizmusodat, és ne engedj pesszimistákat magad mellé. -- Istennek vidáman és túláradó érzéssel kell szolgálni.

218	Vesd el magadtól ezt az emberi okosságot, mely annyira óvatossá -- bocsáss meg! -- , annyira gyávává tesz.

-- Nem lehetünk szánalmas emberek, kiskorú férfiak vagy nôk, rövidlátók, természetfeletti horizont nélküliek...! Talán saját magunkért dolgozunk? Nem!

Akkor hát mondjuk ki félelem nélkül: Jézusom, Érted dolgozunk, és... megtagadnád tôlünk az anyagi eszközöket? Jól tudod, hogy kevesek vagyunk; mégis, én sem viselkednék így egy cseléddel, aki a szolgálatomra lenne...

Ezért reméljük, sôt, biztosak vagyunk benne, hogy megadod nekünk azt, ami szükséges, hogy szolgáljunk neked.

219	Indítsd fel a hitet: Ôellene nem lehet gyôzni! És az övéi ellen sem!

-- Ezt ne feledd!

220	Ne csüggedj, elôre, elôre, egy olyan makacssággal, amely szent és amelyet a lelkiéletben állhatatosságnak neveznek.

221	Istenem: jöjj mindig segítségemre a valódi szükségekben.

222	Az állapotod nem rosszabb. -- A helyzet az, hogy most több benned a világosság, hogy megismerd magad: kerüld el a csüggedés legkisebb tünetét is!

223	A személyes megszentelôdés útján, néha az lehet az ember érzése, hogy elôrehaladás helyett visszaesik; javulás helyett, romlik.

Amíg van belsô küzdelem, ez a pesszimista gondolat csak hamis illúzió, csalódás, melyet vissza kell utasítani.

-- Tarts ki nyugodtan: ha makacsul küzdesz, elôrehaladsz utadon és megszentelôdöl.

224	A belsô szárazság nem langyosság. A langyosságban a kegyelem vize nem itatja át az embert, csak tovahalad..., viszont vannak olyan száraz földek, amelyek látszólag szikkadtak, és amelyek néhány csepp esôtôl megtelnek -- amikor eljön a pillanat -- virágokkal és ízes gyümölcsökkel.

Ezért fontos -- mikor gyôzzük meg már magunkat róla? -- annyira az engedelmesség a minden pillanatban érkezô isteni hívások iránt, hiszen Isten éppen ezekben vár minket!

225	Legyen meg benned ez a szent ravaszság: ne várd, hogy az Úr kellemetlenségeket küldjön neked; idézd elô ôket magad, önkéntes engeszteléssel. -- És akkor nem megadással fogod fogadni ôket -- ez a régi szó rá -- , hanem Szeretettel: ez, örökké ifjú szó.

226	Ma elôször, az az érzésed volt, hogy minden egyszerûbbé válik, hogy minden kibogozódik: úgy látod, hogy végre elhárultak azok a problémák, amik aggasztottak téged. És megérted, hogy annál inkább és annál jobban fognak megindulni, minél jobban ráhagyatkozol, minél inkább átadod magad Atyádnak, Istenednek karjába.

Mire vársz, hogy mindig úgy viselkedj -- ennek kellene lennie az életed értelmének! -- mint Isten fia?

227	Fordulj a Szûzhöz -- Isten Anyjához, Leányához, Mátkájához, Édesanyánkhoz -- , és kérd ôt, hogy eszközöljön ki számodra a Szentháromságtól több kegyelmet: a hit kegyelmét, a reményt, a szeretetet, a megbánást, hogy amikor életedben úgy tûnik, hogy erôs szél fúj, száraz szél, mely kiszáríthatja a lélek virágait, a tieid ne száradjanak el... sem testvéreidéi.

228	Töltekezz hittel, biztonsággal! -- ezt mondja nekünk az Úr, Jeremiás ajka által: ,,Orabitis me, et ego exaudiam vos'' -- valahányszor Hozzám fordultok, valahányszor imádkoztok, Én meghallgatlak benneteket.

229	Mindent elmondok Neked, Istenem. Nélküled -- aki Atyám vagy -- mi lenne belôlem?

230	Hadd adjak neked egy tapasztalt lélektôl való tanácsot: imádságod -- életednek mindig imádságnak kell lennie -- ,,a gyermek imádságának'' bizalmával kell, hogy elhangozzék.

231	Egy beteget visznek Jézushoz és Ô ránéz. -- Elmélkedd át jól ezt a jelenetet, és gondolkodj el szavain: ,,Confide, fili'' -- bízzál, fiam.

Ezt mondja neked az Úr, amikor érzed a tévedések súlyát: hit! A hit mindenek elôtt; azután, hogy engedd vezetni magad, mint a béna: belsô és készséges engedelmesség!

232	Fiam, csak a magad erejébôl nem tudsz elérni semmit a természetfeletti síkon; de ha Isten eszközévé teszed magad, mindenre képes leszel! ,,Omnia possum in eo qui me confortat!'' -- Mindenre képes vagyok Abban, Aki erôt ad nekem, mert Ô jóságában, olyan alkalmatlan eszközöket akar használni, mint te meg én.

233	Valahányszor imádkozol, igyekezz, hogy meglegyen benned az Evangéliumban szereplô betegek hite. Biztosnak kell lenned abban, hogy Jézus meghallgat.

234	Édesanyám! A földi édesanyák nagyobb szeretettel tekintenek leggyengébb, legbetegebb, legkevésbé értelmes gyermekükre, a szegény nyomorékra...

-- Ó, Mária! Tudom, hogy te inkább Édesanya vagy, mint az összes anyák együttvéve... -- És mivel a fiad vagyok... És mivel gyenge vagyok, és beteg vagyok... és nyomorék vagyok... és csúnya vagyok...

235	Hiányzik nekünk a hit. Azon a napon, amikor meg fogjuk élni ezt az erényt -- bízva Istenben és az ô Anyjában -- , bátrak és tisztességesek leszünk. Isten pedig, Aki mindenkor ugyanaz, csodákat fog mûvelni kezünk által.

-- Add meg nekem, ó, Jézusom, ezt a hitet, melyet valóban kívánok! Édesanyám és Úrnôm, legszentebb Mária, add, hogy higyjek!

236	Szilárd elhatározás: ráhagyatkozni Krisztusra, minden nyomorúságommal. És amit Ô akar: ,,Fiat!'' legyen meg, minden pillanatban!

237	Ne csüggedj el soha, mert az Úr mindig kész arra, hogy megadja neked azt a kegyelmet, mely ahhoz az új megtéréshez szükséges, mely nélkül nem tudsz elôrehaladni a természetfeletti síkon.

238	Legyen áldott az Isten! -- Rögtön ezt mondtad magadnak a szentségi gyónás után. És azt gondoltad: olyan ez, mintha újra születtem volna.

Azután derûsen folytattad: ,,Domine, quid me vis facere?''

-- Uram, mit akarsz, hogy cselekedjem?

-- És te magad adtad meg magadnak a választ: a Te kegyelmeddel, minden fölött és mindenki fölött, teljesíteni fogom Legszentebb Akaratodat: ,,Serviam!'' -- szolgálni foglak Téged feltétel nélkül!

239	Az Evangélista elbeszéli, hogy a napkeleti Bölcsek ,,videntes stellam'' -- ahogy meglátták a csillagot -- , nagy örömet éreztek.

-- Azért örülnek -- fiacskám -- , ezzel a mérhetetlen örömmel, mert azt tették, amit tenniük kellett, és örülnek, mert biztosak abban, hogy eljutnak ahhoz a Királyhoz, aki sohasem hagyja el azokat, akik keresik Ôt.

240	Amikor majd valóban szeretni fogod Isten Akaratát, meg fogod látni, hogy a legnagyobb aggódó félelem pillanataiban is mennyei Atyánk mindig közel van, nagyon közel, ott áll melletted örök Szeretetével és végtelen gyengédségével.

241	Ha belsô életed, lelked panorámája sötét, engedd, hogy kézen fogva vezessenek, ahogyan az teszi aki vak.

-- Az Úr idôvel megjutalmazza lemondásodat a saját véleményedrôl és világosságot ad neked.

242	Félni valamitôl vagy valakitôl fôként attól aki lelkünket vezeti nem Isten gyermekének tulajdonsága.

243	Nem indít meg ha édesanyádhoz szóló szeretô szót hallasz?

Az Úrral is ugyanez történik. Nem választhatjuk el Jézust Édesanyjától.

244	A kimerültség vagy a halálos unalom pillanataiban fordulj bizalommal az Úrhoz. Mondd Neki mint az a bizonyos barátunk tette: ,,Jézusom Te tudod mit tudsz velünk tenni, én már fáradt vagyok mielôtt elkezdeném a küzdelmet.''

-- S Ô meg fogja adni neked a maga erejét.

245	Ha nincsenek nehézségek, foglalatosságainknak nincs emberi vonzereje... de természetfeletti sem. -- Amikor beversz egy szöget a falba, és nem találsz ellenállást, mit akaszthatsz utána arra a szögre?

246	Lehetetlennek tûnik, hogy egy olyan ember, mint te -- aki tudod, hogy semmi vagy, mint mondod -- , akadályokat merjen támasztani az Isten kegyelmének.

Pedig ez az, amit teszel hamis alázatosságoddal, objektivitásoddal'', pesszimizmusoddal.

247	Add meg nekem a kegyelmet, hogy veszni hagyjak mindent, ami az én személyemet illeti. Nem kell, hogy más gondom legyen, mint a Te Dicsôséged... egyszóval a Te Szereteted. -- Mindent Szeretetbôl!

248	,,Ezeknek a szavaknak a hallatára -- hogy a Király eljött a földre -- , Heródest zavar fogta el, és vele együtt egész Jeruzsálemet.''

Ez a mindennapi élet! Ugyanez történik ma is: Isten nagysága elôtt, mely ezer módon megnyilvánul, nem hiányoznak olyan emberek -- még hatóságok sem -- , akik megzavarodnak. Mert... nem szeretik Istent teljesen; hiszen nem olyan emberek, akik komolyan találkozni szeretnének Vele; mert nem akarják követni az Ô sugallatait és így akadállyá válnak az isteni úton.

-- Légy hát óvatos, folytasd a munkádat, ne aggódj, keresd az Urat, imádkozz, és Ô gyôzni fog.

249	Nem vagy egyedül -- se te, se én nem találhatjuk magunkat magányosnak. És legkevésbé akkor, ha Mária által Jézushoz megyünk, mert ô olyan Édesanya, aki soha nem hagy minket el.

250	Ha úgy tûnik neked, hogy az Úr elhagy, ne szomorodj el: keresd Ôt nagyobb igyekezettel! Ô, a Szeretet, nem hagy téged magadra.

-- Légy meggyôzôdve róla, hogy Szeretetbôl ,,hagy téged magadra'', hogy világosan lásd életedben azt, ami az Övé, és ami a tiéd.

251	Azt mondtad nekem: ,,Nemcsak képtelennek látom magam arra, hogy elôrehaladjak az úton, hanem képtelennek látom magam arra is, hogy megszabaduljak -- szegény lelkem! -- a kegyelem csodája nélkül. Hideg vagyok és -- ami még rosszabb -- mintegy közömbös: mintha szemlélôje volnék ,,a saját esetemnek'', akinek nem számít semmi abból, amit lát. Terméketlenek lesznek ezek a napok?

És mégis az Édesanyám az én Anyám, és Jézus -- merhetem mondani? -- az én Jézusom! És vannak szent lelkek most is, akik imádkoznak értem''.

-- Haladj tovább Édesanyád kezét fogva -- válaszoltam neked -- , és ,,merd'' mondani Jézusnak, hogy a tiéd. Ô jósága folytán világosságot fog adni a lelkedbe.

252	Adj nekem, Jézusom, keresztet cirenei Simonok nélkül. Rosszul mondtam: szükségem lesz a Te kegyelmedre, a Te segítségedre, mint mindenben; légy Te az én Cirenei Simonom. Veled, Istenem, nincs olyan próba amitôl félnék...

-- De ha a kereszt, a halálos unalom, a szomorúság lenne? -- Azt mondom Neked, Uram, hogy Veled örömmel lennék szomorú.

253	Ha Téged nem veszítelek el, nem lesz a számomra olyan büntetés, amely tényleg büntetés legyen.

254	Jézus senkitôl sem tagadja meg igéjét, és olyan szó az Övé, amely gyógyít, vígasztal, megvilágosít.

-- Emlékezzünk erre mindig, te és én, akkor is, ha fáradtaknak éreznénk magunkat a munka vagy a viszontagságok súlya alatt.

255	Ne várd, hogy az emberek megtapsoljanak a munkádért.

-- Sôt! Még azt se várd néha, hogy téged más emberek és intézmények megértsenek, olyanok, akik pedig szintén Krisztusért dolgoznak.

-- Keresd egyedül az Isten dicsôségét, és mindenkit szeretve ne törôdj azzal, ha valaki nem ért meg téged.

256	Ha hegyek tornyosulnak, ha akadályokba, meg nem értésbe, csapdákba ütközöl, melyeket a sátán akar, és az Úr megenged, legyen benned hit, tevékeny hit, áldozatos hit, alázatos hit.

257	Az apostoli munka látszólagos terméketlensége láttán a csüggedés hullámának tünetei rohannak meg téged. Hited utasítsa el ezeket határozottan... -- de vess számot azzal, hogy több hitre van szükséged, alázatos, eleven, tevékeny hitre.

Te, aki a lelkek üdvösségét kívánod, kiálts fel, mint annak a beteg fiúnak az édesapja, akit a démon szállt meg: ,,Domine, adiuva incredulitatem meam!'' -- Uram, segíts hitetlenségemen!

Ne kételkedj: a csoda meg fog ismétlôdni.

258	Milyen szép az az imádság, amelyet gyakran kellene ismételned, azé a barátunké, aki a vallás elleni gyûlöletbôl bebörtönzött egyik papért imádkozott: ,,Istenem, vigasztald meg ôt, mert üldözést szenved Érted. Mennyien szenvednek azért, mert Neked szolgálnak!''

-- Micsoda örömet ad a Szentek Egyessége!

259	Azok az intézkedések, amelyeket az egyes kormányok foganatosítanak, hogy garantálják országukban a hit elhalását, azokra a pecsétekre emlékeztetnek, amelyeket a Vének Tanácsa tétetett Jézus Sírjára.

-- Ô, aki nem volt alávetve semminek és senkinek, az efféle akadályok ellenére feltámadott!

260	A megoldás az, hogy szeretni kell. Szent János Apostol írja azokat a szavakat, melyek szíven találtak: ,,Qui autem timet, non est perfectus in caritate.'' Én úgy fordítom ezt, szinte szó szerint: aki fél, nem tud szeretni.

-- Így hát te, aki szerelmes vagy, és tudsz szeretni, nem félhetsz semmitôl! -- Elôre!

261	Isten veled van. Lelkedben a kegyelemben ott lakik a Legszentebb Háromság.

-- Ezért, nyomorúságaid ellenére, állandó társalgást tudsz folytatni és kell is folytatnod az Úrral.

262	Imádkozz mindig, mindig.

Szükségét kell érezned, hogy az Istenhez fordulj, belsô életed minden sikere és minden kudarca után.

263	Imádságod legyen mindig az Isten ôszinte és reális imádata.

264	Mikor meghívott téged az Egyházba az Úr, eltörölhetetlen pecsétet nyomott a lelkedre a keresztség által: Isten fia vagy. -- Ezt ne feledd.

265	Nagyon köszönd meg Jézusnak, hogy Általa, Vele és Benne Isten fiának nevezheted magad.

266	Ha mennyei Atyánk kedvelt fiainak érezzük magunkat, -- és azok is vagyunk! -- , hogyan ne volnánk mindig vidámak? -- Gondold meg.

267	Miközben áldoztatott, a papnak kiáltani lett volna kedve: a boldogságot adom neked!

268	Növeld óriásira hitedet a Szent Eucharisztiában. Telj el ámulattal ennek a kimondhatatlan valóságnak a színe elôtt!: Isten itt van velünk, magunkhoz vehetjük Ôt mindennap, és ha akarjuk, beszélhetünk Vele bizalmasan, mint ahogy barátjával beszél az ember, vagy testvérével, mint ahogy az Atyával beszélünk, mint ahogy a Szeretettel beszélünk.

269	Milyen szép a mi keresztényi -- istengyermeki! -- hivatásunk, mely megadja nekünk a földön az örömet és a békességet, amit a világ nem tud megadni!

270	Uram, add meg nekem azt a szeretetet, amellyel akarod, hogy szeresselek Téged.

271	Azon a reggelen -- hogy elûzd a pesszimizmus árnyékát, mely megrohant téged -- továbbra is kitartóan folytattad, mint mindig..., de ,,komolyabban vetted a dolgot'' az Ôrangyaloddal. Néhány bókot mondtál neki, és arra kérted, tanítson meg szeretni Jézust... legalább, legalább úgy, amint ô szereti... és megnyugodtál.

272	Édesanyádtól, Szent Józseftôl, Ôrangyalodtól... kérd, hogy beszéljenek az Úrral, hogy mondják meg Neki azt, amit te a magad esetlenségében nem tudsz kifejezni.

273	Töltsön el a biztonság: a mi Édesanyánk az Isten Anyja, a Szentséges Szûz Mária, az Ég és a Világ Királynéja.

274	Jézus Betlehemben barlangban született, mondja az Irás, ,,mert nem volt hely számukra a szálláson''.

-- Nem szakadok el a teológiai igazságtól, ha azt mondom neked, hogy Jézus még mindig szállást keres a szívedben.

275	Az Úr ott van a Kereszten, és azt mondja: Azért szenvedek, hogy az emberek, a testvéreim boldogok legyenek, nem csupán a Mennyben, hanem -- amennyire lehetséges -- a földön is, ha alávetik magukat mennyei Atyám Legszentebb Akaratának.

276	Igaz, hogy a magadéból nem teszel semmit, hogy lelkedben Isten az, aki mindent mûvel.

-- Mégis, ne a levelezésed tekintetében legyen ez így.

277	Gyakorold magad a remény erényében, kitartva -- az Úrért, és akkor is, ha áldozattal jár -- jól végzett munkádban, azzal a meggyôzôdéssel, hogy fáradságod nem hiábavaló Isten elôtt.

278	Mikor mindennapi küzdelmedben, mely rendszerint sok apró dologból áll, vannak olyan vágyak és valóságok, melyek folytonosan Isten kedvében járnak, biztosítlak: semmi nem vész kárba!

279	Gondold meg, hiszen pontosan így van: milyen jó az Úr, aki keresett engem, aki megismertette velem ezt a szent utat azért, hogy hatékony legyek, hogy szeressek minden teremtményt, és hogy a békét és az örömet adjam nekik!

-- Ennek a gondolatnak azután elhatározásokban kell konkretizálódnia.

280	Tudod, hogy nem fog hiányozni neked Isten kegyelme, mert Ô választott ki téged öröktôl fogva. És ha így bánt veled, meg fog adni neked minden segítséget, hogy fiaként hûséges légy hozzá.

-- Járj hát biztonsággal és naprakész levelezéssel.

281	Arra kérem Isten Anyját, hogy tudjon, hogy akarjon ránk mosolyogni..., és ránk fog mosolyogni.

És ezenkívül nagylelkûségünket a földön ezerszeresen meg fogja jutalmazni: az ezerszeresét kérem tôle!

282	Gyakorolj vidám szeretetet, édeset és erôset, emberit és természetfelettit; szívélyes szeretetet, mely mindenkit állandó ôszinte mosollyal tud fogadni; mely meg tudja érteni a mások gondolatait és érzéseit.

-- Így gyengéden és erôsen, anélkül, hogy személyes viselkedésedben vagy a tanításban engedményt tennél, Krisztus -- jól megélt -- szeretete hódító lelkületet fog adni neked: napról napra jobban fogsz éhezni arra, hogy dolgozz a lelkekért.

283	Fiam, biztonsággal mondtam neked: nem ismeretlenek elôttem azok az ,,akadályok'', melyekbe akkor ütközünk, ha alkalmazni akarjuk a mi ,,ôrültségünket'' más apostolokra. Egyes nehézségek leküzdhetetlennek tûnhetnek..., de ,,inter medium montium pertransibunt aquae'' -- a vizek átfolynak a hegyeken: a természetfölötti lelkület és lelkesedésünk lelkülete átkelnek a hegyeken, és le fogjuk küzdeni az akadályokat.

284	,,Istenem, Istenem! Mindenkit egyformán szerettem, Érted, Benned és Veled: és most mind szétszóródtak'' -- így panaszkodtál, mikor újra egyedül és emberi eszközök nélkül láttad magad.

-- De az Úr azonnal bizonyosságot öntött lelkedbe arról, hogy Ô mindent megold. Azt mondtad Neki: Majd Te gondoskodsz róla!

-- És valóban, az Úr mindent elrendezett elôbb, inkább és jobban, mint ahogy remélted.

285	Méltó, hogy az Atya, a Fiú és a Szentlélek az egész teremtett világ Királynéjává és Úrnôjévé koronázza a Szent Szüzet.

-- Élj hatalmával! Fiúi merészséggel társulj az Ég ünnepéhez. -- Isten Anyját és az én Édesanyámat megkoronázom a magam megtisztult nyomorúságaival, mert sem drágaköveim, sem erényeim nincsenek.

-- Bátorság!


Képes vagy rá!

286	Fel szeretném hívni a figyelmedet egy nehézségre, mely esetleg elôadódhat: a fáradtság, a csüggedés kísértésére.

-- Hát nem friss még annak az életnek az emléke -- a te életedé -- , melynek nem volt se iránya, se célja, se íze, és amelyet az Isten világossága és a te odaadásod irányba rendezett és eltöltött örömmel?

-- Ne cseréld fel ostobán ezt az újat a régivel.

287	Ha észreveszed, hogy nem gyôzöd a dolgot, bármi okból is, mondd el Neki, hagyatkozz Rá: Uram, bízom Benned, Rád hagyatkozom, Te viszont segítsd gyengeségemet!

És bizalommal telve ismételd Neki: nézz rám, Jézusom, piszkos rongy vagyok; az életem megtapasztalása olyan szomorú, nem vagyok méltó arra, hogy fiad legyek. Mondd Neki...; mondd Neki sokszor.

-- Nemsokára meg fogod hallani a hangját: ,,Ne timeas!'' -- Ne félj!; vagy: ,,Surge et ambula!'' -- Kelj fel és járj!

288	Mikor még bizonytalan voltál, elmondattad velem: hogyan ismerhetôk fel azok a pillanatok, mikor az Úr többet kér tôlünk!

-- Csak arra szorítkoztam, hogy emlékeztesselek: biztosítottál engem, hogy mást sem akarsz, mint azonosulni Vele; miért állsz hát ellen?

289	Bárcsak sikerülne beváltanod azt az elhatározást, amit magad elé tûztél: ,,mindennap meghalni egy kicsit önmagamnak''.

290	Az öröm, a természetfeletti és emberi optimizmus összeférnek a fizikai fáradtsággal, a fájdalommal, a könnyekkel -- mert van szívünk -- , a belsô élet vagy az apostoli munka nehézségeivel.

Ô, ,,perfectus Deus, perfectus Homo'' -- tökéletes Isten és tökéletes Ember -- , aki az Ég összes boldogságát birtokolta, át akarta élni a fáradozást és a kimerültséget, a sírást és a fájdalmat..., hogy megértsük: természetfelettinek lenni magában foglalja azt is, hogy nagyon emberiek legyünk.

291	Jézus imádságot kér tôled... Ezt világosan látod.

-- Mégis, milyen kevéssé felelsz meg Neki! Minden nehezedre esik: olyan vagy, mint az a gyermek, aki nem akar megtanulni járni. De a te esetedben ez nemcsak lustaság. Félelem is, a nagylelkûség hiánya.

292	Ismételd gyakran: Jézusom, fészket ver lelkemben a kétség, hogy azt tegyem-e, amit Te kérsz tôlem, vagy más nemes ambiciókat kövessek; mostantól azt mondom, hogy inkább a Te utadat választom, bármi áron. Ne hagyj el!

293	Keresd az egységet Istennel, és telj el reménységgel -- a biztos erénnyel -- , mert Jézus meg fog világosítani téged irgalmasságának fényével még a legsötétebb éjben is.

294	Az imádságban így érveltél: ,,Nyomorúságaim súlyként nehezednek rám, de nem roskadok össze alattuk, mert Isten fia vagyok. Engesztelni. Szeretni... És -- folytattad -- élni akarok gyengeségemmel, mint Szent Pál, mert meg vagyok gyôzôdve, hogy az Úr nem hagyja el azt, aki Benne bízik.''

-- Folytasd így -- erôsítettelek meg -- , mert, Isten kegyelmével, sikerülni fog, és le fogod gyôzni nyomorúságaidat és ínségedet.

295	Minden pillanat alkalmas arra, hogy hatékony elhatározást tegyünk, hogy azt mondjuk: hiszek, remélek, szeretek.

296	Tanuld meg dicsérni az Atyát, a Fiút és a Szentlelket. Sajátíts el különös odaadást a Szentháromság iránt: hiszek az Atyaistenben, hiszek a Fiúistenben, hiszek a Szentlélek Istenben; remélek az Atyaistenben, remélek a Fiúistenben, remélek a Szentlélek Istenben; szeretem az Atyaistent, szeretem a Fiúistent, szeretem a Szentlélek Istent. Hiszem, remélem, szeretem a Legszentebb Háromságot.

-- Ez az odaadás szükséges a lélek természetfeletti gyakorlataként, mely a szív cselekedeteiben fejezôdik ki, még akkor is, ha nem mindig formálódik szavakká.

297	A szisztéma, a módszer, az eljárás, az egyetlen mód arra, hogy életünk legyen -- mégpedig bôséges és természetfeletti gyümölcsöket termô -- , az, hogy követjük a Szentlélek tanácsát, mely az Apostolok Cselekedeteibôl szól hozzánk: ,,Omnes erant perseverantes unanimiter in oratione'' -- Mindnyájan egy szívvel-lélekkel kitartottak az imádságban.

-- Imádság nélkül semmit!

298	Uramnak, Jézusnak érzékenyebb szíve van, mint az összes jó embereknek együttvéve. Ha egy jó ember (közepesen jó) tudja, hogy egy bizonyos személy jót akar neki anélkül, hogy elégtételt vagy jutalmat várna (magáért a szeretésért szeret); és azt is tudja, hogy ez a személy csak azt kívánja, hogy ô ne álljon ellen annak, hogy szeressék, még ha távolról is..., nem fog késlekedni, hogy választ adjon egy ilyen érdek nélküli szeretetre.

-- Ha a Szeretett Lény olyan hatalmas, hogy mindenre képes, biztos vagyok benne, hogy nem csupán megadja magát a teremtmény hûséges szeretetének (e szegény lélek minden nyomorúsága ellenére), hanem megadja annak, aki szereti Ôt, az emberfeletti szépséget, tudományt és hatalmat, melyek ahhoz szükségesek, hogy Jézus szeme ne szennyezôdjék be, mikor az Ôt imádó szív felé fordul.

-- Gyermekem, szeress: szeress és remélj.

299	Ha áldozattal Szeretetet vetsz, Szeretetet fogsz aratni.

300	Gyermekem, nem égsz a vágytól, hogy azon légy: mindenki szeresse Ôt.

301	Gyermek Jézus, ifjú Jézus: szeretlek így látni téged, Uram, mert... merészebbnek érzem magam. Szívesen látlak kicsikének, szinte védtelennek, mert így úgy tûnik, hogy szükséged van rám.

302	Valahányszor belépek egy kápolnába, azt mondom az Úrnak -- újra gyermekként -- , hogy mindenki másnál jobban szeretem Ôt.

303	Milyen csodálatos a Szent Eucharisztia hatékonysága azoknak a személyeknek a cselekvésében -- sôt már elôbb, a lelkében -- , akik gyakran és áhítattal veszik magukhoz.

304	Ha azok az emberek egy darab kenyérért -- bármilyen nagy legyen is a kenyérszaporítás csodája -- fellelkesednek, és királlyá akarnak kikiáltani, mit kellene tennünk nekünk azért a sok ajándékért, amit adtál, és különösen azért, hogy fenntartás nélkül nekünk adod magad az Eucharisztiában?

305	Jó gyermekem: hogyan csókolják a földi szerelmesek a virágokat, a levelet, a szeretett személytôl származó emlékeket!...

-- Te talán meg tudnál feledkezni arról, hogy mindig melletted van... Ô!? -- Elfeledkezel arról..., hogy eheted Ôt?

306	Bukkanj fel gyakran a kápolnában, hogy azt mondd Jézusnak:... Elpihenek karodban.

-- Hagyd lábai elôtt, amid van: nyomorúságaidat!

-- Így, jól lehet viharos dolgokat hordozol magaddal, nem fogod soha elveszíteni a békességet.

307	Imádkozd bizalommal a Zsoltárossal: ,,Uram, Te vagy menedékem és erôsségem, Benned bízom!''

Biztosítlak róla, hogy meg fog óvni téged a ,,déli démon'' csábításaitól -- a kísértésekben és ... a bukásokban! -- , amikor érett korra és erényekre lenne szükség, amikor emlékezetbôl kellene tudnod, hogy csak Ô az Erôsség.

308	Gondolod, hogy kedves lehet valakinek a kelletlenül tett szolgálat? Nyilvánvaló, hogy nem. Sôt arra következtethetünk: jobb lenne, ha nem tennénk ilyen szolgálatot.

-- És te azt gondolod, szolgálhatsz Istennek sötét ábrázattal? Nem! -- Örömmel kell szolgálnod Ôt nyomorúságaid ellenére, melyeket majd el fogunk hárítani Isten segítségével.

309	Kételyek rohannak meg, elegánsnak látszó kísértések.

-- Örömmel hallgatlak: látszik, hogy a gonosz lélek ellenségének tekint téged, és hogy Isten kegyelme nem hagy el. Harcolj tovább!

310	Azok nagy részének, akiknek személyes problémáik vannak, azért ,,vannak'' ilyenek, mert önzô módon önmagukra gondolnak.

311	Úgy tûnik, minden nyugodt. De Isten ellensége nem alszik...

-- Jézus Szíve is virraszt! Ez a reménységem.

312	Az életszentség a küzdésben áll, abban, hogy tudjuk, vannak hibáink, és hôsiesen igyekszünk elkerülni ôket.

Az életszentség -- ismétlem -- ezeknek a hibáknak a meghaladásában áll..., de halálunkig lesznek hibáink: különben, mondtam már neked, kevélyek lennénk.

313	Köszönöm, Uram, hogy -- miközben megengeded a kísértést -- megadod kegyelmed szépségét és erejét is, hogy gyôztesek legyünk! Köszönöm, Uram, azokat a kísértéseket, melyeket azért engedsz meg, hogy alázatosak legyünk!

314	Ne hagyj el, Uram: Nem látod, milyen feneketlen mélységben végezné ez a Te szegény gyermeked?

-- Édesanyám: Neked is fiad vagyok.

315	Nem lehet tiszta életet élni isteni segítség nélkül. Isten akarja a mi alázatosságunkat, akarja, hogy kérjük segítségét Édesanyánk révén, Aki az Ô Édesanyja is.

Mondd a Szûzanyának, épp most, szíved társasággal népes magányában, a szavak zaja nélkül szólva: Édesanyám, ez a szegény szívem néha fellázad... De ha Te segítesz... -- És segíteni fog téged, hogy tisztán megôrizd szívedet, és járj tovább azon az úton, amelyre Isten hívott: a Szûzanya mindig segíteni fog, hogy teljesítsd Isten Akaratát.

316	Hogy megôrizd a szent tisztaságot, az élet tisztaságát, szeretned és gyakorolnod kell a napi önmegtagadást.

317	Mikor érzed a szegény test ösztönzését, mely néha erôszakosan sürget, csókold meg a Feszületet, csókold meg sokszor! Hathatós akarattal, akkor is, ha úgy érzed, szeretet nélkül teszed.

318	Állj mindennap az Úr elé, és mint az a szegény rászoruló az Evangéliumban, mondd Neki lassan, szíved egész lángolásával: ,,Domine, ut videam!'' -- Uram, hogy lássak! Hogy lássam azt, amit vársz tôlem, és küzdjek, hogy hûséges legyek Hozzád.

319	Istenem, milyen könnyû kitartani tudva azt, hogy Te vagy a Jó Pásztor, mi pedig -- te meg én... -- nyájad juhai!

-- Mert jól tudjuk, hogy a Jó Pásztor egész életét odaadja minden egyes bárányáért.

320	Ma imádságodban kitartottál szándékodban, hogy szent leszel. Megértlek, amikor hozzáfûzöd konkretizálás gyanánt: tudom, hogy sikerülni fog: nem azért, mert biztos vagyok magamban, Jézusom, hanem mert... biztos vagyok Benned.

321	Te, magadban, anélkül, hogy a kegyelemre számítanál, nem fogsz tudni semmi hasznosat tenni, mert elzárod az Istennel való kapcsolat útját.

-- A kegyelemmel viszont mindenre képes vagy.

322	Akarsz tanulni Krisztustól, és példát venni életérôl? -- Nyisd ki a Szent Evangéliumot, és hallgasd Isten párbeszédét az emberekkel..., veled.

323	Jézus jól tudja, mi a megfelelô..., én pedig szeretem és szeretni fogom mindig az Ô Akaratát. Ô az, aki mozgatja ,,a bábúkat'', és ha ez az eszköze célunk elérésének, még ha az Isten nélküli emberek azon igyekeznek is, hogy akadályokat támasszanak, meg fogja adni nekem, amit kérek.

324	A valódi hit az alázatban mutatkozik meg.

,,Dicebat enim intra se'' -- azt mondta magában az a szegény asszony: ,,Si tetigero tantum vestimentum eius, salva ero'' -- ha csak megérinthetem ruhája szegélyét, meggyógyulok.

-- Micsoda alázatosság az övé, hitének gyümölcse és jele!

325	Ha Isten terhet rak rád, Isten megadja neked az erôt is.

326	Hívd segítségül a Szentlelket a lelkiismeret-vizsgálatban, hogy jobban megismerd Istent, és megismerd önmagadat, s így minden nap megtérhess.

327	Lelkivezetés. Ne ellenkezz, ha természetfeletti érzékkel és szent szemtelenséggel kutatnak a lelkedben, hogy megállapítsák milyen mértékig tudod -- és akarod! -- dicsôíteni Istent.

328	,,Quomodo fiet istud quoniam virum non cognosco?'' -- hogyan történhet meg ez a csoda, ha nem ismerek férfit? Mária kérdése az Angyalhoz, mely ôszinte Szívét tükrözi.

A Szent Szüzet szemlélve megerôsödött bennem egy világos szabály: hogy miénk legyen a béke, és békében éljünk, nagyon ôszintének kell lennünk Istenhez, azokhoz, akik lelkünket irányítják, és önmagunkhoz.

329	A buta gyerek sír és toporzékol, amikor édesanyja szeretettel megszúrja egy tû hegyével az ujját, hogy kihúzza a belekerült szálkát... Az értelmes gyerek, talán könnyes szemmel -- mert a test gyenge -- , hálásan nézi anyukáját, aki egy kis szenvedést okoz neki a nagyobb baj elkerülésére.

-- Jézusom add, hogy értelmes gyerek legyek.

330	Gyermekem, szegény kis szamaram: ha az Úr Szeretettel megtisztította a te ganajhoz szokott, fekete farodat, és szatén szerszámot ad rád, s arra ragyogó ékszereket tesz, szegény kis szamár, ne feledd, hogy ,,képes vagy'', a saját hibádból, földre vetni a szép szerszámot..., de egyedül ,,nem vagy képes'' újból magadra venni.

331	Pihenj meg az istengyermekségben. Isten Atya -- a te Atyád! -- tele gyengédséggel, végtelen szeretettel.

-- Nevezd Ôt Atyának sokszor, és mondd Neki -- tegezve -- , hogy szereted, hogy nagyon szereted: érezd át annak büszkeségét és erejét, hogy az Ô fia vagy.

332	Az öröm szükségszerû következménye az istengyermekségnek, annak, hogy tudjuk Atyánk, az Isten különösen szeret minket, elfogad minket, segít és megbocsát nekünk.

-- Mindig tartsd jól emlékezetedben: még ha olykor úgy tûnik is, hogy minden összeomlik, nem omlik össze semmi! Isten ugyanis nem veszít csatát.

333	Az Isten iránti hála legjobb kifejezése: szenvedélyesen szeretni azt az állapotot, hogy a fiai vagyunk.

334	Olyan vagy, mint az a szegény ember, aki hirtelen felfedezi, hogy a Király fia! -- A földön ezért téged már csak a Dicsôség foglalkoztat -- Atyádnak, az Istennek teljes Dicsôsége.

335	Kedves gyermekem, mondd Neki: Jézusom, tudom, hogy szeretlek és hogy szeretsz engem, a többi semmit sem számít nekem: minden rendben van.

336	-- Sokat kértem a Szûzanyát -- állítottad nekem határozottan. Aztán kiigazítottad: rosszul mondtam, sok mindent tártam a Szûzanya elé.

337	,,Mindenre képes vagyok abban, Aki erôt ad nekem!''. Vele nem lehetséges vereség, és ebbôl a meggyôzôdésbôl születik a szent ,,felsôbbrendûségi komplexus'', hogy foglalatosságainkat gyôzelmi morállal vállaljuk, mert Isten megadja nekünk erejét.

338	A vászon elôtt, a felülkerekedés izgalmával, egy mûvész így kiáltott: Uram harmincnyolc szívet akarok festeni Neked, harmincnyolc angyalt, akik elégnek az Irántad való szeretettôl: harmincnyolc hímzett csodát a Te egedbe, harmincnyolc csillagot a Te köntösödre, harmincnyolc tüzet, harmincnyolc szerelmet, harmincnyolc bolondságot, harmincnyolc vidámságot...

Azután alázatosan elismerte: mindezt képzeletben, vágyban. A valóságban harmincnyolc rosszul sikerült figura ez, melyek inkább sértik a tekintetet, semhogy gyönyörûséget szereznének.

339	Nem kívánhatjuk, hogy az Angyalok engedelmeskedjenek nekünk... De feltétlen bizonyosságunk van arról, hogy a Szent Angyalok mindig meghallgatnak minket.

340	Engedd, hogy Isten vezessen. A ,,maga útján'' fog vinni téged, fel fog használni számtalan viszontagságot... és talán a te lustaságodat is, hogy kitûnjék: a te munkádat Ô végzi.

341	Kérd félelem nélkül, kitartóan. Jusson eszedbe a kenyérszaporítás evangéliumi jelenete. -- Nézd, mennyi nagylelkûséggel válaszol az apostoloknak: Hány kenyeretek van? Öt?... Mit kértek tôlem?... És ad hatot, százat, ezret... Miért?

-- Mert Krisztus isteni bölcsességgel látja szükségeinket, és mindenhatóságával meghaladhatja és meg is haladja vágyainkat.

Az Úr messze túllát a mi szegény logikánkon, és végtelenül nagylelkû!

342	Mikor Istenért dolgozunk, ,,felsôbbrendûségi komplexusunk'' kell, hogy legyen -- emlékeztettelek.

De ez nem valamiféle kevélység megnyilvánulása? -- kérdezted. -- Nem! Az alázat következménye, azé az alázaté, mely azt mondatja velem: Uram, Te vagy az, aki van. Én vagyok a tagadás. Benned megvan minden tökéletesség: a hatalom, az erô, a szeretet, a dicsôség, a bölcsesség, az uralom, a méltóság... Ha egyesülök Veled, mint a gyerek, aki apja erôs karjába vagy anyja lágy ölébe húzódik, érezni fogom istenséged hevét, látni fogom bölcsességed fényeit, érezni fogom véremben a Te erôd áramlását.

343	Ha Isten jelenlétében élsz, a fülsiketítô vihar fölött, tekintetedben mindig csillogni fog a nap; s a lármás és pusztító hullámok alatt lelkedben a nyugalom és a derû fog uralkodni.

344	Isten fia számára minden napnak alkalomnak kell lennie a megújulásra; biztos, hogy a kegyelem segítségével el fog érni az út végére, mely a Szeretet.

Ezért, ha elkezded és újra kezded, jól haladsz. Ha megvan a gyôzelmi morálod, ha küzdesz, Isten segítségével gyôzni fogsz! Nincs olyan nehézség, amit ne tudnál leküzdeni!

345	Hatolj el egészen Betlehemig, közeledj a Gyermekhez, ringasd, mondj Neki lángoló szavakat, szorítsd Ôt a szívedre...

-- Nem gyerekségekrôl beszélek: szeretetrôl van szó! És a szeretet tettekben nyilvánul meg: lelked mélyén nagyon is átölelheted Ôt!

346	Tárjuk Jézus elé, hogy gyermekek vagyunk. És a gyermekek, a kicsiny és zavart gyermekek mennyit fáradoznak, hogy fellépjenek egy lépcsôre! Úgy tûnik, csak vesztegetik az idejüket. Végül sikerül nekik. Most egy másik lépcsôfok. Kézzel-lábbal, egész testük lendületével újabb gyôzelmet érnek el: még egy lépcsôfok. Aztán újra kezdik. Micsoda erôlködés! Már csak kevés hiányzik... De, épp most, egy esés... és jaj, le újra. Teli ütésekkel, könnyben ázva, a szegény gyerek kezdi, újra kezdi a mászást felfelé.

Így van ez velünk is, Jézusom, amikor magunk vagyunk. Te végy bennünket szeretô karodba, mint az ügyetlen gyerek nagy és jó Barátja; ne engedj el minket, amíg fel nem érkeztünk a csúcsra; és akkor -- ó akkor! -- meg fogunk tudni felelni a Te Irgalmas Szeretetedre; gyermeki vakmerôséggel azt mondjuk majd Neked, édes Urunk, hogy Márián és Józsefen kívül nem volt és nem is lesz olyan halandó -- és sok ilyen bolond volt -- , aki úgy szeretne Téged, ahogy én szeretlek.

347	Ne habozz kis gyerekességeket elkövetni -- tanácsoltam neked: ha ezek a tettek nem válnak szokássá, nem lesznek terméketlenek.

-- Egy példa: tegyük fel, hogy egy lélek, aki a lelki gyermekség útját járja, indítást érez arra, hogy minden este, mikor aludni tér, betakarja a Szent Szûz fából készült szobrocskáját.

Az értelem fellázad az efféle tettek ellen, mert világosan haszontalannak tûnnek. De a kis lélek, akit a kegyelem megérintett, tökéletesen látja, hogy egy gyerek így tenne szeretetbôl.

És akkor a férfias akarat, mely meg van mindenkiben, aki lelkileg gyermek, feltámad, és megadásra kényszeríti az értelmet... És ha az a gyermeki lélek továbbra is naponta betakarja a Szûzanya szobrocskáját, olyan kis gyermekséget követ el mindennap, mely termékeny az Isten szemében.

348	Mikor ôszintén gyermek leszel, és gyermeki utakat jársz -- ha az Úr vezet rajtuk -- , gyôzhetetlen leszel.

349	Az apró gyermek bizalmas kérése: olyan bûnbánatot szeretnék, Uram, mint azoké, akik a legjobban tudtak tetszeni Neked.

350	Gyermekem, nem leszel többé gyermek, ha valaki vagy valami Isten és teközéd áll.

351	Nem kell kérnem semmit Jézustól: megelégszem azzal, hogy tetsszem Neki mindenben, és elmeséljem Neki a dolgokat, mintha nem tudna róluk, ahogyan egy kicsiny gyermek teszi az édesapjával.

352	Gyermekem, mondd Jézusnak: Nálad kevesebbel nem elégszem meg.

353	Lelki gyermekséget tükrözô imádságodban annyi gyerekes dolgot mondasz Uradnak! Annak a gyereknek a bizalmával, aki nagy Barátjához beszél, Akinek szeretetében biztos, bizalmasan azt mondod Neki: csak a Te dicsôségedért éljek!

Jusson eszedbe, és ismerd el ôszintén, hogy mindent rosszul teszel: ez, Jézusom -- tedd hozzá -- , nem lephet meg Téged: lehetetlenség, hogy én bármi igazat tegyek. Te segíts engem, tedd Te helyettem, és meglátod, minden jól sikerül.

Azután, merészen és anélkül, hogy elszakadnál az igazságtól, folytasd: itass meg, részegíts meg engem Lelkeddel, és így meg fogom tenni a Te Akaratodat. Meg akarom tenni. Ha nem teszem meg..., azért nem, mert nem segítesz. De Te igenis segítesz engem!

354	Érezned kell a sürgetô szükségét annak, hogy kicsinynek lásd magad, mindent nélkülözônek, gyengének. Akkor el fogsz pihenni mennyei Anyánk ölében, fohászokkal, szeretô pillantásokkal, a Mária-tisztelet gyakorlataival..., melyek gyermeki lelkedben gyökereznek.

-- Oltalmazni fog téged.

355	Lesz, ami lesz, tarts ki utadon; tarts ki vidáman és optimistán, mert az Úr törôdik azzal, hogy elhárítson minden akadályt.

-- Jól figyelj rám: biztos vagyok benne, hogy ha küzdesz, szent leszel!

356	Az elsô Apostolok, amikor az Úr hívta ôket, azért álltak a régi bárka és a szakadt hálók mellett, hogy megjavítsák ôket. Az Úr azt mondta nekik, hogy kövessék Ôt; ôk pedig, ,,statim'' -- azonnal, ,,relictis omnibus'' -- mindent elhagyva, mindent!, követték Ôt...

Néha megtörténik velünk -- akik utánozni kívánjuk ôket -- , hogy nem hagyunk el teljesen mindent, és marad a szívünkben valami kötôdés, valami tévedés az életünkben, amit nem akarunk elvágni, hogy felajánljuk az Úrnak.

-- Jól megvizsgálod a szívedet, alaposan? -- Ne maradjon benne semmi, ami nem az Övé; máskülönben nem szeretjük Ôt jól, se te, se én.

357	Tárd az Úr elé ôszintén és állhatatosan, hogy életszentségre és apostolságra vágyol..., és akkor nem fog összetörni lelked szegény cserépedénye; vagy ha eltörik, elegánsan újra össze lehet állítani, és tovább szolgálja majd a saját életszentségedet és az apostoli munkát.

358	Imádságod Isten gyermekéhez illô kell, hogy legyen; ne olyan legyen, mint a képmutatóké, akiknek ezeket a szavakat kell hallaniuk Jézustól: ,,Nem jut be mindenki a mennyek országába, aki mondja nekem: Uram, Uram!''

Imádságod, kiáltásod: ,,Uram, Uram!'' a nap folyamán ezer különféle formában egységben kell, hogy legyen Isten akarata teljesítésének vágyával és hatékony törekvésével.

359	Gyermekem, mondd Neki: ó, Jézus nem akarom, hogy a démon uralma alá hajtsa a lelkeket!

360	Ha Isten Szeretete kiválasztott, és meghívott arra, hogy kövesd, kötelességed válaszolni Neki..., és nem kevésbé kötelességed az is, hogy vezesd a többieket, hogy hozzájárulj embertestvéreid életszentségéhez és ahhoz, hogy az igaz úton járjanak.

361	Bátorság!... Akkor is, amikor az út nehézzé válik. Nem tölt el örömmel, hogy tudod: keresztényi kötelességeidhez való hûséged jórészt tôled függ?

Töltsön el az öröm, és újítsd meg szabadon döntésedet: Uram, én is akarom, számíts csekélységemre!

362	Isten nem szakít ki környezetedbôl, nem távolít el a világból, sem állapotodból, se nemes emberi törekvéseidtôl, se hivatásbeli munkádtól..., de azt akarja, hogy ott szent légy!

363	Homlokoddal a földre borulva, Isten jelenlétében gondold meg (mert így van), hogy te vagy a legpiszkosabb és a leghitványabb az összesöpört szemétbôl.

-- És, mindennek ellenére, az Úr kiválasztott téged.

364	Mikor fogsz már dönteni...!

Körülötted sokan áldozatos életet élnek valamilyen pusztán emberi okból; ezek a szegény teremtmények nem gondolnak arra, hogy Isten gyermekei, és talán csak büszkeségbôl, feltûnési vágyból viselkednek így, azért, hogy a jövôben kényelmesebb életük legyen: mindentôl megfosztják magukat!

És te, aki az Egyház, a hozzátartozóid, a munkatársaid és a barátaid édes terhét hordozod, amelyért érdemes odaadónak lenni, mit teszel? Milyen felelôsségérzettel reagálsz?

365	Ó, Uram, miért kerestél engem -- aki a tagadás vagyok -- , mikor annyi szent, bölcs, gazdag és megbecsült ember van?

-- Igazad van...; éppen ezért, köszönd meg Neki tettekkel és szeretettel.

366	Jézus, add, hogy Szent Egyházadban mindenki kitartson az úton, követve keresztény hivatását, ahogyan a mágusok követték a csillagot: megvetve Heródes tanácsait..., hogy ne hibázzanak.

367	Kérjük Jézus Krisztustól, hogy Megváltásának gyümölcse bôségesen gyarapodjék a lelkekben: még jobban, jobban, bôségesebben, isteni bôséggel!

És ezért, hogy tegyen minket áldott Édesanyjának jó fiaivá.

368	Akarod tudni a boldogság titkát? Add át magad a többieknek, és szolgáld ôket nem várva, hogy hálásak legyenek neked.

369	Ha Isten színe elôtt cselekszel -- élsz és dolgozol -- szeretetbôl és szolgálatból, papi lélekkel, még ha nem vagy is pap, egész tevékenységed valódi természetfeletti értelmet nyer, mely egész életedet egységben tartja minden kegyelem forrásával.

370	A minket váró lelkek hatalmas körképe elôtt, ennek a nagyszerû és szörnyû felelôsségnek a színe elôtt, talán az jut eszedbe, amit néha magam is gondolok: rám vár ez az egész munka? Rám, aki oly kevés vagyok?

-- Nyissuk hát ki az Evangéliumot, és elmélkedjük át, hogyan gyógyítja meg Jézus a vakon születettet: a föld porából és nyállal készített sárral. És ez az a szemcsepp, mely a vak szemnek világosságot ad!

Ezek vagyunk te meg én. Tudatában vagyunk gyengeségünknek, annak, hogy nem érünk semmit, mégis -- Isten kegyelmével és a magunk jó akaratával -- szemcseppek vagyunk, hogy megvilágosítsunk, hogy felajánljuk erônket másoknak és saját magunknak!

371	Egy apostoli lélek azt mondta Neki: Jézusom, Te látod mit teszel..., én nem magamért dolgozom...

372	Urunk, Istenünk, ha kitartasz az imádságban ,,személyes kitartással'', meg fogja adni neked azokat az eszközöket, melyekre szükséged van, hogy hatékonyabb légy, és kiterjeszd uralmát a világban.

-- De szükséges, hogy hûséges maradj: kérd, kérd, kérd... Gondolod, hogy így viselkedsz?

373	Az Úr azt akarja, hogy gyermekei a föld minden tisztességes útján hintsék a megértés, a megbocsátás, az együttélés, a szeretet, a béke magvát.

-- Te mit teszel?

374	A Megváltás beteljesülôben van ebben a pillanatban is..., és te társmegváltó vagy, -- annak kell lenned!

375	Kereszténynek lenni a világban nem jelenti azt, hogy elszigetelôdünk, ellenkezôleg! -- Azt jelenti, hogy minden embert szeretünk, és lángra kívánjuk gyújtani ôket Isten szeretetének tüzével.

376	Mária, Isten Anyja és az én Édesanyám, álmomban sem akarom, hogy megszûnj az egész teremtés Úrnôjének és Császárnôjének lenni.


Tovább küzdeni

377	Kövesd Szent Pál tanácsát: ,,Hora est iam nos de somno surgere!'' -- Itt az ideje dolgozni! -- Dolgozni belülrôl, lelked építésén; és kívül, a magad helyérôl Isten Országának az építésén.

378	Azt mondod nekem, töredelmes lélekkel: ,,Annyi nyomorúságot látok magamban! Úgy érzem, olyan korlátolt vagyok, és akkora rendetlen vágyaim terhe, mintha sohasem tettem volna semmit, hogy közeledjem Istenhez. Kezdeni, kezdeni: ó, Uram, mindig elölrôl! Mégis igyekezni próbálok egész lélekkel, mindennap.''

-- Áldja meg ezeket a vágyaidat!

379	Atyám -- mondtad bizalommal -- , sok hibát, sok tévedést cipelek a hátamon.

-- Jól tudom -- válszoltam neked. De Isten, a mi Urunk, aki szintén tudja ezt, és számol vele, csak az alázatosságot kéri tôled, hogy ismerd el, és a küzdelmet, hogy hozd helyre, hogy mindennap jobban szolgálj Neki, több belsô élettel, folyamatos imádsággal, odaadással és a megfelelô eszközök alkalmazásával munkád megszentelésére.

380	Bárcsak elérnéd -- el akarod érni -- a szamár erényeit! Alázatos, kemény a munkában és kitartó, csökönyös!, hûséges, igen biztos léptû, erôs és -- ha jó gazdája van -- hálás és engedelmes.

381	Szemléld tovább a szamár tulajdonságait, s figyeld meg, hogy a szamárnak, hogy valami hasznosat tegyen, hagynia kell irányítani magát annak akaratától, aki vezeti...: egyedül nem tenne mást, mint szamárságokat. Biztosan nem fordul meg a fejében semmi jobb, mint hentegerni a földön, a jászolhoz futni... és ordítani.

Ó, Jézusom -- mondd Neki te is -- ,,Ut iumentum factus sum apud te!'' -- szamaraddá tettél; ne hagyj el, ,,et ego semper tecum!'' -- és mindig Veled leszek. Vezess engem erôsen megkötve kegyelmeddel: ,,Tenuisti manum dexteram meam...'' -- kötôfékemnél megragadtál; ,,et in voluntate tua deduxisti me...'' -- és tedd, hogy teljesítsem Akaratodat. És így szeretni foglak végtelen századokon át! -- ,,et cum gloria suscepisti me!''

382	A legjelentéktelenebb önmegtagadás is hôstettnek tûnik a számodra. Néha Jézus felhasználja szeszélyeidet, apróságaidat, hogy megtagadd magad, a szükségbôl erényt formálva.

383	Jézusom, meg akarok felelni Szeretetednek, de erôtlen vagyok.

-- A Te kegyelmeddel sikerülni fog!

384	A lelki élet -- ismétlem kitartóan, szántszándékkal -- folytonos kezdés és újrakezdés.

-- Újrakezdés? Igen! Valahányszor bûnbánatot tartasz -- és napjában sokszor meg kellene ezt tennünk -- , újra kezdesz, mert új szeretetet adsz Istennek.

385	Nem lehetünk elégedettek azzal, amit Isten szolgálatában teszünk, ahogyan a mûvész sem elégedett soha a kezébôl kikerülô képpel vagy szoborral. Mindenki azt mondja neki: csodálatos; de ô azt gondolja: nem, nem úgy van; többet akartam volna. Így kellene reagálnunk nekünk is.

Továbbá, az Úr sokat ad nekünk, és joga van arra, hogy a legteljesebben megfeleljünk Neki..., és az Ô lépteinek ütemére kell járnunk.

386	Hiányzik belôled a hit..., és hiányzik belôled a szeretet. Különben azonnal és gyakrabban fordulnál Jézushoz kérve Ôt ezért, azért.

-- Ne várj tovább, hívd Ôt segítségül, és hallani fogod, amint Krisztus azt mondja neked: ,,Mit akarsz, hogy tegyek veled?'', ahogyan meghallgatta azt a szegény vakot, aki az útfélrôl nem fáradt bele a kérlelésébe.

387	Az a barátunk ezt írta: ,,Sokszor kértem bocsánatot az Úrtól igen nagy bûneimért; elmondtam Neki, hogy szeretem, megcsókolva a Feszületet, és köszönetet mondtam Neki, azért, hogy ezekben a napokban atyai gondomat viselte. Azon kaptam magam, hogy, mint évekkel ezelôtt, azt mondom -- csak utólag gondoltam bele -- , »Dei perfecta sunt opera« -- Isten minden mûve tökéletes. Közben teljes bizonyosság alakult ki bennem, melyhez a kétségnek még az árnyéka sem férhetett, arról, hogy ez Istenem válasza bûnös teremtményének, aki mégis szereti Ôt. Mindent Tôle várok! Legyen áldott!''

Sietve válaszoltam neki: ,,Az Úr mindig úgy viselkedik, mint egy jó Atya, és állandóan bizonyságát adja Szeretetének: vesd Bele minden reményedet..., és küzdj tovább.''

388	Ó, Jézusom! Ha akkor, mikor az voltam, aki voltam -- én szegény -- , azt tetted, amit tettél...; ha viszonoznám, mit tennél?

Ez az igazság nyughatatlan nagylelkûségre kell, hogy vezessen téged.

Sírj és tarts bûnbánatot fájdalommal és Szeretettel, mert az Úr és áldott Anyja más viselkedést érdemelnek tôled.

389	Még ha néha a fásultság költözik is lelkedbe, és úgy tûnik neked, hogy csak ajkaddal végzed, indítsd fel magadban újra a hitet, a reményt, a szeretetet. Ne aludj el, mert különben a jó közepette eljön a rossz és elragad téged.

390	Így végezd imádságodat: ha valami hasznosat kell tennem, Jézusom, Te tedd helyettem. Legyen meg a Te Akaratod: szeretem azt akkor is, ha Akaratod megengedi, hogy mindig úgy legyen mint most: én fájdalmas elesésben, Te pedig, amint felemelsz!

391	Tégy engem szentté, Istenem, még ha botütésekkel is. Nem akarok fékje lenni a Te Akaratodnak. Meg akarok felelni neki, nagylelkû akarok lenni... De milyen akarat az enyém?

392	Aggodalom tölt el, mert nem szeretsz úgy ahogyan kellene. Minden bosszant téged. És az ellenség megtesz mindent, ami csak hatalmában áll, hogy a te rossz jellemed megmutatkozzék.

-- Megértem, hogy nagyon megalázott vagy, ám éppen ezért hatékonyan és késlekedés nélkül kell reagálnod.

393	Nem valódi szentség -- legjobb esetben is csak annak karikatúrája -- az, mely arra a gondolatra készteti az embert, hogy ,,egy szent elviseléséhez két másikra van szükség''.

394	Az ördög igyekszik eltávolítani minket Istentôl, és ha hagyod, hogy ô uralkodjék rajtad, a tisztességes emberek ,,eltávolodnak'' tôled, mert ,,eltávolodnak'' a sátán barátaitól vagy azoktól, akiket ô vett birtokba.

395	Mikor az Úrral beszélsz, még ha úgy tûnik is neked, hogy szavaid csak fecsegések, kérj Tôle nagyobb odaadást, határozottabb elôrehaladást a keresztény tökéletességben: hogy jobban lángra gyúlj!

396	Újítsd meg szilárd elhatározásodat, hogy ,,aktuális szándékossággal'' éled keresztény életedet: minden órában és minden körülmények között.

397	Ne állíts akadályokat a kegyelem útjába: légy meggyôzôdve, hogy ahhoz, hogy kovász légy, szentnek kell lenned, küzdened kell, hogy azonosulj Vele.

398	Mondd lassan, ôszinte lélekkel: ,,Nunc coepi!'' -- most elkezdem!

-- Ne veszítsd el bátorságodat, ha -- sajnos -- nem látod magadban a változást, az Úr jobbjának gyümölcsét...: alacsony helyezetedbôl így kiálthatsz: segíts, Jézusom, mert teljesíteni akarom a Te Akaratodat..., a Te legszeretetreméltóbb Akaratodat!

399	Rendben van: ,,rájuk'' kell, hogy gondod legyen. De elôször is, legyen gondod saját magadra, a belsô életedre; mert különben nem tudod ôket szolgálni.

400	Milyen sokba kerül neked ez az önmegtagadás, melyet a Szentlélek sugall neked! Nézz nyugodtan a feszületre..., és meg fogod szeretni ezt az engesztelést.

401	Fölszegeztetni a Keresztre! Ez a vágy mint új fény tûnt fel sokszor annak a léleknek az értelmében, a szívében és az ajkán.

-- Fölszegeztetni a Keresztre? -- Milyen sokba kerül ez -- mondta magában. Vagyis nagyon jól ismerte az utat: ,,Agere contra'' -- megtagadni magunkat. Ezért így könyörgött: Uram, segíts!

402	Légy ott a Kálvárián, ahol Jézus meghalt; személyes bûneink tapasztalata fájdalomra kell, hogy hangoljon minket: érettebb és mélyebb döntésre, hogy többé nem sértjük meg Ôt.

403	Mindennap egy kicsit jobban -- mint mikor valaki követ vagy egy darab fát farag -- le kell csiszolni a durvaságokat, el kell távolítani személyes életünk hiányosságait, bûnbánó lekülettel, kis önmegtagadásokkal, melyeknek két fajtája van: a cselekvô -- melyeket mi keresünk, mint kis virágokat, amit a nap folyamán összegyûjtünk -- , és a szenvedô, melyek kívülrôl jönnek, és amelyeket nehézség árán fogadunk el. Azután Jézus gondoskodik arról, ami hiányzik.

-- Milyen csodálatos Feszületté fogsz válni, ha nagylelkûen, örömmel, teljesen megfelelsz Neki!

404	Az Úr, kitárt karral, a szeretet folytonos alamizsnáját kéri tôled.

405	Közeledj Jézushoz, Aki meghalt érted, közeledj a Kereszthez, amely a Golgota csúcsán emelkedik...

De közeledj ôszintén, belsô összeszedettséggel, mely a keresztény érettség jele, hogy így a Szenvedés isteni és emberi jelenetei behatoljanak a lelkedbe.

406	Ugyanolyan érzülettel kell elfogadnunk az önmegtagadást, mint amilyen Jézusé volt Szent Szenvedése során.

407	Az önmegtagadás minden apostoli tevékenységnek és azok tökéletes teljesítésének szükséges elôfeltétele.

408	A bûnbánó lelkület fôként abban áll, hogy gyümölcsözôvé tesszük mindazt a sok apróságot -- cselekvést, lemondást, áldozatot, szolgálatot... -- , mellyel nap mint nap utunk mentén találkozunk, átalakítva azokat a szeretet, a bûnbánat cselekedeteivé, önmegtagadásokká, és virágcsokrot készítve belôlük a nap végére: egy szép csokrot, amit Istennek ajánlunk!

409	A legjobb áldozatos lelkület a megkezdett munkában való kitartás: akkor is, mikor lendülettel végezzük, akkor is mikor ellenkezéssel.

410	Vesd alá lelkivezetôd megítélésének önmegtagadási tervedet, hogy ô szabályozza azt.

-- De a szabályozás nem jelenti szükségképpen azt, hogy csökkenti, hanem növelheti is, ha megfelelônek találja. -- És, legyen, amint lesz, fogadd el!

411	Szent Ágostonnal elmondhatjuk, hogy a rossz szenvedélyek ruhánknál fogva húznak bennünket lefelé. Ugyanakkor nagy, nemes és tiszta vágyakra bukkanunk szívünkben, és küzdelem folyik.

-- Ha Isten kegyelmével alkalmazod az aszkézis eszközeit: Isten jelenlétének keresését, az önmegtagadást -- ne lepôdj meg: a bûnbánatot -- , elôre fogsz haladni, békéd lesz, és tiéd lesz a gyôzelem.

412	A szív ôrzése. -- Az a pap így imádkozott: ,,Jézus add, hogy szegény szívem bekerített kert legyen; hogy szegény szívem paradicsomkert legyen, ahol lakást vehess; hogy Ôrangyalom védje azt lángpallossal; azzal tisztítson meg minden érzést, még mielôtt belém hatolnának; Jézusom, Kereszted isteni pecsétjével pecsételd le az én szegény szívemet.''

413	Tiszta élet, bátran! Mindenki a maga állapotában: tudni kell nemet mondani a nagybetûs, a nagy Szerelem kedvéért.

414	Van egy nagyon beszédes közmondás: A szent nô és a szent férfi között mészbôl és faragott kövekbôl, szilárd fal emelkedik.[9]

-- Ôriznünk kell szívünket és érzékeinket, mindig távoltartva az alkalmat. El kell kerülni a szenvedélyt, bármilyen szentnek tûnjék is!

____________________

9	Az eredeti spanyol szólás: entre santa y santo, pared de cal y canto.

415	Istenem! Kellemet és szépséget találok mindenben, amit látok: megôrzöm tekintetemet minden pillanatban Szeretetbôl.

416	Te keresztény ember, és mint ilyen Isten gyermeke vagy. Súlyos felelôsséget kell érezned azért, hogy megfelelj az Úrtól kapott irgalomnak, az éber és szeretô szilárdság magatartásával, hogy semmi és senki ne torzíthassa el a Szeretet sajátos vonásait, melyeket Ô vésett a lelkedbe.

417	Nagy bensôségre jutottál Istenünkkel, Aki oly közeli hozzád, annyira a lelkedben van..., de úgy cselekszel, hogy növekedjék, hogy még mélyebb legyen ez a bensôség? Kerülöd, hogy kicsinyességek jöjjenek közbe, melyek megzavarhatják ezt a barátságot?

-- Légy bátor! Ne vonakodj elvágni mindazt, ami -- akárcsak kissé is -- fájdalmat okoz Annak, Aki annyira szeret téged.

418	Jézus Krisztus élete, ha hûségesek vagyunk Hozzá, valamiképpen megismétlôdik mindnyájunk életében, mind belsô folyamatában -- a megszentelôdésben -- , mind pedig a külsô viselkedésben.

-- Légy hálás jóságáért.

419	Nagyon idôszerûnek tûnik számomra, hogy gyakran kifejezd az Úrnak heves, nagy vágyódásodat arra, hogy szent légy, még ha úgy látod is, hogy telve vagy nyomorúsággal...

-- Éppen ezért tedd meg ezt!

420	Te, aki világosan láttad istengyermeki állapotodat, még ha nem adatnék is meg többé, hogy látod azt -- nem így lesz! -- , haladj elôre utadon, mindig, hûséges lelkülettel, visszafordulás nélkül.

421	Jó feltétel: hûségesnek lenni -- hôsiesen hûségesnek, mentegetôdzés nélkül -- a napirendhez, a rendes életvitelben és a rendkívüli alkalmakkor.

422	Néha szent irigységgel gondolsz az ifjú Apostolra, Jánosra, ,,quem diligebat Iesus'' -- akit Jézus szeretett.

-- Nem érdemelnéd meg szívesen, hogy így nevezzenek: ,,aki szereti Isten Akaratát''? Élj ennek eszközeivel, napról napra.

423	Légy biztos benne: a vágy -- a tettekben megnyilvánuló! -- , hogy Isten jó gyermekeként viselkedj, tartós ifjúságot, derût, örömet és békét ad.

424	Ha újra ráhagyatkozol Isten kezére, a Szentlélektôl értelmed fényeket, akaratod erôt kap.

425	Hallgasd meg Jézus ajkáról a példabeszédet, melyet Szent János mond el Evangéliumában: ,,Ego sum vitis, vos palmites'' -- Én vagyok a szôlôtô, ti a szôlôvesszôk.

Ha már megjelent képzeletedben, értelmedben az egész példabeszéd, látod, hogy a törzstôl, a tôtôl elszakadt hajtás nem jó semmire, nem telik meg gyümölccsel, száraz fadarabként végzi, melyet az emberek és az állatok megtaposnak, vagy amelyet tûzbe vetnek...

-- Te vagy a hajtás: vond le ennek összes tanulságait.

426	Ma újra bizalommal telve imádkoztam; ezt kértem: Uram, ne nyugtalanítsanak bennünket már megbocsátott, elmúlt nyomorúságaink, sem az eljövendô nyomorúságok lehetôsége; irgalmas kezedre akarunk hagyatkozni; Eléd akarjuk tárni vágyunkat az életszentségre és az apostolságra, mely a látszólagos hidegség hamva alatt parázsként izzik...

-- Uram, tudom, hogy meghallgatsz minket. Mondd Neki te is.

427	Mikor kitárod a lelked, légy ôszinte, és ne cukrozd meg a pirulát, mert ez néha infantilizmus, hanem beszélj.

Azután engedelmesen haladj elôre: szentebb, boldogabb leszel.

428	Ne keress vigasztalást Istenen kívül. -- Nézd, mit ír az a pap: egyetlen más barátodnak se öntsd ki szükségtelenül szívedet!

429	Az életszentséget a Szentlélek segítségével lehet elérni, Aki lakást vesz lelkünkben, a kegyelem révén, melyet a szentségekben kapunk, és állandó aszkétikus küzdelemmel.

Fiam, ne tápláljunk illúziókat: neked meg nekem -- nem fáradok bele, hogy ismételjem ezt -- küzdenünk kell mindig, mindig, életünk végéig. Így fogjuk szeretni a békét, és adni a békét, és így nyerjük majd el az örök jutalmat.

430	Ne szorítkozz arra, hogy beszélsz a Vígasztalóhoz, hallgasd Ôt!

Imádságodban elmélkedd át, hogy a gyermeki életmód, miközben elvezetett annak mély felfedezésére, hogy Isten fia vagy, eltöltött téged gyermeki szeretettel az Atya iránt. Gondold meg, hogy elôzôleg Mária által Jézushoz érkeztél, Akit barátjaként, testvéreként, szerelmeseként imádsz, hiszen az vagy...

Azután, mikor megfogadod ezt a tanácsot, megérted, hogy eddig tudtad ugyan, hogy a Szentlélek lakik lelkedben, hogy megszentelje azt..., de nem ,,ragadtad meg'' jelenlétének valóságát. Szükséges volt ez az ajánlás: most észreveszed a Szeretetet magadban, és Vele akarsz lenni, barátja, bizalmasa akarsz lenni.., meg akarod könnyíteni számára a tisztogatás, a gyomlálás, a lángra lobbantás munkáját...

Nem fogom tudni megtenni -- gondoltad. -- Ismétlem: hallgasd Ôt. Erôt fog adni neked, mindent Ô fog tenni, ha akarod..., és biztos, hogy akarod!

-- Kérd Ôt: Isteni Vendég, Mester, Világosság, Vezetô, Szeretet: add, hogy tudjalak tisztelni, hallgassam tanításodat, lángra lobbanjak, kövesselek és szeresselek Téged.

431	Ahhoz, hogy Istenhez közeledj, hogy egészen Istenhez repülj, az Imádság és az Engesztelés erôs és nagylekû szárnyaira van szükséged.

432	Hogy elkerüld a megszokást a szóbeli imádságban, igyekezz ugyanazzal a szeretettel mondani az imákat, mint amivel a szerelmes beszél elsô alkalommal..., és mintha ez lenne az utolsó alkalom, amikor az Úrhoz fordulhatsz.

433	Ha büszke vagy arra, hogy Szûz Mária gyermeke vagy, kérdezd meg magadtól: hányszor nyilvánul meg a Szûzanya iránti odaadásom a nap folyamán, reggeltôl estig?

434	Két ok van, többek között -- mondta magában az a barátom -- , hogy jóvátegyük minden szombaton és minden ünnepének vigiliáján a Szeplôtelen Szûz iránt elkövetett sértéseket.

-- A második az, hogy vasárnap és a Szûzanya ünnepein (melyek többnyire népi ünnepek) az emberek, ahelyett, hogy imádságnak szentelnék a napot, -- elég kinyitni a szemünket, hogy lássuk -- , arra használják, hogy megsértsék Jézusunkat nyilvános bûnökkel és botrányos tettekkel.

Az elsô: hogy mi, akik jó gyermekei akarunk lenni, talán a sátán ösztönzésére nem éljük át kellô figyelemmel az Úrnak és Édesanyjának szentelt napokat.

-- Most már belátod, hogy sajnos ezek az érvek mindig nagyon aktuálisak és olyanok, hogy minket is jóvátételre ösztönöznek.

435	Mindig úgy fogtam fel a keresztény ember imáját, mint szeretô beszélgetést Jézussal, melynek azokban a pillanatokban sem kell megszakadnia, amikor fizikailag távol vagyunk a Tabernákulumtól, mert egész életünk az emberi szeretet Istenhez szóló versszakaiból áll..., és mindig képesek vagyunk szeretni.

436	Oly nagy az Isten Szeretete teremtményei iránt, és oly nagynak kellene lennie a mi viszontszeretetünknek, hogy szentmise közben az óráknak meg kellene állniuk.

437	A szôlôtôvel egységben lévô hajtások fejlôdnek és gyümölcsöt hoznak.

-- Mit kell tennünk neked és nekem? A Kenyér és a Szó útján nagyon egyesülni Jézussal, Aki számunkra a szôlôtô..., szeretô szavakat intézve Hozzá egész nap. A szerelmesek így tesznek.

438	Szeresd nagyon az Urat. Ôrizd és tápláld lelkedben a sürgetô vágyat arra, hogy szeresd Ôt. Szeresd Istent épp most, mikor talán nem kevesen azok közül, akik kezükben tartják Ôt, nem szeretik, bántják, elhanyagolják.

Bánj nagyon jól az Úrral a szentmisében és az egész nap folyamán!

439	Az imádság a keresztény ember leghatalmasabb fegyvere. Az imádság hatékonnyá tesz bennünket. Az imádság boldoggá tesz bennünket. Az imádság megadja nekünk a szükséges erôt Isten parancsainak teljesítéséhez.

-- Igen! Az egész életednek imádsággá lehet és kell válnia.

440	A személyes életszentség nem öncélú dolog, hanem határozott, isteni és emberi valóság, mely a Szeretet mindennapi cselekedeteiben állandóan megnyilvánul.

441	Az imádság lelkülete, mely átjárja Jézus Krisztusnak az emberek közötti egész életét, arra tanít minket, hogy minden cselekedetet -- nagyot és kicsit egyaránt -- az imádságnak kell megelôznie, kísérnie és követnie.

442	Szemléld és éld Krisztus Szenvedését Vele együtt: tartsd oda -- naponta -- a hátadat, amikor ostorozzák; hajtsd oda fejedet a töviskorona alá.

-- Az én vidékemen azt mondják: ,,Szerelemért szerelem jár cserébe.''

443	Aki szeret, egyetlen kis részletrôl sem feledkezik meg. Sok lélekben láttam, hogy ezek az apróságok egy nagyon nagy dolgot alkotnak: a Szeretetet.

444	Szeresd Istent azok helyett, akik nem szeretik: tedd második természeteddé az engesztelésnek és a jóvátételnek ezt a lelkületét.

445	Ha egy pillanatban a belsô küzdelem nehezebbé válik, ez jó alkalom lesz annak megmutatására, hogy valódi a Szeretetünk.

446	Bizonyos vagy abban, hogy Isten volt az, Aki világosan megláttatta veled, hogy régi belsô életed gyermekes apróságaihoz kell visszatérned; és kitartani hónapokig, akár évekig ezekben a hôsies apróságokban (a fogékonyság, mely a jó vonatkozásában annyiszor elalszik, nem számít), talán hideg akarattal, de elszántan arra, hogy Szeretetbôl elvégzed azokat.

447	Tarts ki akarattal és szeretettel -- még ha száraz volnál is -- áhítatgyakorlataidban. És ne aggódj, ha azon kapod magad, hogy számolod a perceket vagy a napokat, amelyek még hiányoznak egy adott áhítatgyakorlat vagy egy bizonyos munka befejezéséhez, azzal a kétes örömmel, amit az efféle számítgatásban a nem éppen szorgalmas gyerek talál, aki az iskolaév végérôl álmodozik, vagy a rab, aki reméli, hogy visszatér gaztetteihez, mihelyt kinyílik elôtte a börtön ajtaja.

Tarts ki -- ismétlem -- hatékony és aktuális akarattal, egy pillanatra sem hagyva fel az egyes áhitatgyakorlatok teljesítésének és gyümölcsöztetésének szándékával.

448	Éld a hitet vidáman, Jézussal egyesülve. -- Szeresd Ôt igazán -- de igazán, igazán -- , és fôszereplôje leszel a Szeretet nagy Kalandjának, mert napról napra szerelmesebb leszel.

449	Mondd nyugodtan a Mesternek: Uram, csak szolgálni akarok Neked, csak kötelességeimet akarom teljesíteni, és szeretni Téged szerelmes lélekkel! Add, hogy oldalamon érezzem biztos lépteidet. Légy Te az egyetlen támaszom.

-- Mondd Neki lassan..., és mondd Neki ôszintén!

450	Belsô életre és tanbeli képzésre van szükséged. Légy igényes önmagaddal szemben! -- Neked -- keresztény férfinak, keresztény nônek -- a föld sójának és a világ világosságának kell lenned, mert kötelességed szent vakmerôséggel példát adni.

-- Krisztus szeretete kell, hogy sürgessen, és noha attól a pillanattól fogva, hogy azt mondtad Neki, követed Ôt, másik Krisztusnak érzed és tudod magad, nem fogsz elkülönülni a magad fajtáktól -- családtagjaidtól, barátaidtól, munkatársaidtól -- , ahogyan a só sem különül el az ételtôl, amelynek ízt ad.

Belsô életed és képzésed magában foglalja az áhítatgyakorlatokat és azt a sajátos jegyet, amellyel Isten gyermekének rendelkeznie kell, hogy tevékeny jelenlétével mindennek ízt adjon.

Kérd az Urat, hogy mindig jó fûszer légy a többiek életében.

451	Mi, keresztények arra kaptunk hivatást, hogy ifjúi lélekkel gyüjtsük az Evangélium kincsét -- mely mindig új -- , hogy eljuttassuk a föld minden sarkába.

452	Utánoznod kell Jézus Krisztust és meg kell ismertetned Ôt másokkal viselkedésed révén. Ne feledd, hogy Krisztus felvette természetünket, hogy minden embert az isteni életre vezessen, és így -- Vele egyesülve -- egyénileg és közösségileg megéljük az Ég parancsait.

453	Te keresztény mivoltodnál fogva nem fordíthatsz hátat embertestvéreid semmiféle gondjának, semmiféle szükségének.

454	Mennyi kitartással prédikálta Szent János apostol a ,,mandatum novum''-ot! -- ,,Szeressétek egymást!''

-- Térdre borulnék, színészkedés nélkül -- ezt kiáltja a szívem -- , hogy Isten szeretetére kérjelek titeket: szeressétek egymást, segítsétek egymást, támogassátok egymást, tudjatok egymásnak megbocsátani.

-- Ezért vessétek el a gôgöt, legyetek együttérzôk, legyetek irgalmasok; segítsétek egymást kölcsönösen imádsággal és ôszinte barátsággal.

455	Csak akkor leszel jó, ha majd meg tudod látni a jó dolgokat és a mások erényeit.

-- Ezért, ha javítanod kell, tedd szeretettel, az alkalmas pillanatban, anélkül, hogy mást megaláznál... és azzal a készséggel, hogy tanulj és jobbítsd magadat abban, amit helyreigazítasz.

456	Szeresd és gyakorold a jótékonyságot, határok és hátrányos megkülönböztetések nélkül, mert ez az az erényünk, mely jellemzô a Mester tanítványaira.

-- Mégis, a jótékonyság nem vezethet arra -- hisz akkor már nem volna erény -- , hogy lazítsa a hitet, megszüntesse azokat az éleket, melyek meghatározzák, hogy enyhítse azt -- ahogyan egyesek szeretnék -- egészen az átalakításig valami formátlan dologgá, melyben már nincs meg Isten ereje és hatalma.

457	Együtt kell élned embertestvéreiddel, meg kell értened ôket, a testvérük kell, hogy légy, szeretetet kell vetned -- mint a kasztíliai misztikus mondja -- oda, ahol nincs szeretet, hogy szeretetet arass.

458	A kritikának, ha kritikát kell gyakorolnod, pozitívnak kell lennie, együttmûködô szellemûnek, építônek, sohasem az érintett háta mögött elhangzónak.

-- Ha nem ilyen, akkor árulás, morgolódás, megszólás -- talán rágalmazás -- ... és mindig a tisztesség és az egyenesség hiánya.

459	Ha azt látod, hogy Isten dicsôsége és az Egyház java megköveteli, hogy szólj, akkor ne hallgass.

-- Gondold meg: ki ne lenne bátor Isten színe elôtt, az örökkévalóság színe elôtt? Nincs semmi veszteni való, viszont sokat nyerhetünk. Akkor hát, miért nem veted be magad?

460	Nem vagyunk embertestvéreink jó testvérei, ha nem vagyunk készek tisztességesen viselkedni akkor is, ha olyan valakivel állunk szemben, aki helytelenül magyarázza viselkedésünket, és kellemetlenül reagál rá.

461	A szent Egyház iránti szereteted és szolgálatod nem függhet attól, hogy mekkora a személyes életszentsége azoknak, akikbôl az Egyház áll, még ha forrón kívánjuk is mindenkiben a keresztény tökéletességet.

-- Szeresd Krisztus Jegyesét, a te Anyádat, az Egyházat, amely tiszta, szeplôtelen, és mindig az is marad.

462	Személyes megszentelôdésünk munkájának sok más lélek és Isten Egyháza megszentelôdésére hatása van.

463	Légy meggyôzôdve róla: ha akarod -- mivel Isten hallgat téged, szeret téged, és a dicsôséget ígéri neked -- , te, akit mennyei Atyád mindenható keze véd, olyan erôvel eltelt ember lehetsz, aki kész mindenütt tanúságot tenni az Ô szeretetreméltó és igaz tanításáról.

464	Az Úr szántóföldje termékeny és vetômagja jó. Ezért mikor világunkban megjelenik a konkoly, ne kételkedj: az emberek, különösen a keresztények megfelelô viselkedése hiányzott; elaludtak, és szabad teret engedtek az ellenségnek.

-- Ne panaszkodj: a panaszkodás nem terem gyümölcsöt; viszont vizsgáld felül a saját magatartásodat.

465	Téged is el fog gondolkodtatni ez a megjegyzés, mely engem nagyon elszomorított: ,,Világosan látom a becstelen törvényekkel szembeni ellenállás hiányát vagy hatástalanságát, mert fönt, lent és középen sokan, igen sokan vannak a társutasok.''

466	Isten és Egyháza ellenségei, akiket a sátán örök gyûlölete mozgat, szüntelenül ügyködnek és szervezkednek.

,,Példás'' kitartással készítik fel kádereiket, tartanak iskolákat, vezetôket, agitátorokat, és rejtett -- de hatékony -- tevékenységgel terjesztik eszméiket, és hintik -- a családokban és a munkahelyeken -- vetômagjukat, mely lerombol minden vallásos eszmét.

-- Mit meg nem kell tennünk nekünk, keresztényeknek, hogy szolgáljuk Istenünket, mindig az igazságban!

467	Ne téveszd össze a kiegyensúlyozottságot a lustasággal, a nemtörôdömséggel, a döntésekben és a problémák tanulmányozásában való késlekedéssel.

A kiegyensúlyozottság mindig kiegészítô párja a serénységnek, mely a nyitott kérdések késlekedés nélküli tanulmányozásához és megoldásához szükséges erény.

468	Fiam, hol van Krisztus, Akit a lelkek keresnek benned? A kevélységedben? Abban a vágyadban, hogy felülkerekedj másokon? A jellemed hitványságaiban melyeket nem akarsz leküzdeni? Ebben a makacskodásban?... Ott van Krisztus? -- Nem!

-- Rendben van: Kell, hogy legyen személyiséged, de a te személyiségednek igyekeznie kell azonosulni Krisztussal.

469	Ajánlok neked egy jó viselkedési szabályt a testvériség, a szolgálat szelleme megélésére: Ejtsd szerét, hogy távollétedben a többiek folytathassák azt a munkát, mellyel éppen foglalkozol, annak a tapasztalatnak segítségével, melyet te adsz át nagylelkûen nekik, elkerülve, hogy nélkülözhetetlenné tedd magad.

470	Rád hárul -- szenvedélyeid ellenére -- a mások életszentségének, keresztény életének, hatékonyságának felelôssége.

Nem vagy izolált hajtómû. Ha megállsz, mennyi mást fékezhetsz vagy károsíthatsz!

471	Gondolj Anyádra, a Szent Egyházra, és fontold meg, hogyha egy tag szenved, az egész test szenved.

-- Testednek szüksége van minden tagjára, de minden tagnak szüksége van az egész testre. -- Jaj nekem, ha a kezem felhagy kötelességének teljesítésével..., vagy ha a szívem megszûnik dobogni!

472	Világosan láttad: annyi ember van, aki nem ismeri Ôt, és Isten tekintete rajtad pihent meg. Azt akarja, hogy alap, szegletkô légy, melyre az Egyház élete támaszkodik.

Elmélkedd át ezt a valóságot, és sok gyakorlati következtetést fogsz levonni belôle mindennapi viselkedésedre nézve: az alap, a szegletkô -- talán ragyogás nélkül, rejtve -- szilárd, repedéstôl mentes kell, hogy legyen; alapul kell, hogy szolgáljon az épület szilárdságához...; ha nem, maga marad.

473	Mivel Istentôl a megváltásban való részvételre választott alapnak érzed magad -- ne feledd, hogy... egy halom nyomorúság vagy -- , alázatosságod arra kell, hogy vezessen, hogy mindenki lába alá -- szolgálatára -- helyezd magad. -- Mint az épületek alapjai.

De az alapnak erôsnek kell lennie, ez nélkülözhetetlen erény annak számára, akinek tartania vagy késztetnie kell másokat.

-- Jézusom -- mondd Neki erôsen -- , add, hogy ne mulasszam el soha hamis alázatból az erôsség sarkalatos erényének gyakorlását. Add nekem, Uram, hogy meg tudjam különböztetni az aranyat a salaktól.

474	Édesanyánk, Reménységünk! Milyen szilárdan áll melletted az ember akkor is, mikor minden inog!


Feltámadni

475	Szükségét érzed, hogy megtérj: Ô mindig többet kér tôled... te pedig egyre kevesebbet adsz Neki.

476	Mindannyiunkat, akárcsak Lázárt egy ,,veni foras'' -- jöjj ki -- hozott mozgásba.

-- Milyen elszomorítóak azok, akik továbbra is halottak maradnak, és nem ismerik Isten irgalmának hatalmát!

-- Örülj újra szent örömmel, mert azzal az emberrel szemben, akire Krisztus nélkül a bomlás vár, felemelkedik a Vele együtt feltámadt ember.

477	A földi érzelmek, még akkor is, ha nem szennyes és goromba, rendetlen vágyak, általában valami önzést hordoznak magukban.

Ezért hát, nem lebecsülve ezeket az érzelmeket -- melyek nagyon szentek is lehetnek -- , ügyelj mindig, hogy szándékod helyes legyen.

478	Ne keresd mindig, hogy együttérezzenek veled: ez sokszor a gôg és a hiúság jele.

479	Mikor a teológiai erényekrôl beszélsz, a hitrôl, a reményrôl és a szeretetrôl, gondold meg, hogy ezeket elôbb élni kell, s csak azután elméletileg megragadni.

480	Van valami az életedben, ami nem felel meg keresztényi mivoltodnak, s ami arra késztet, hogy ne akarj megtisztulni?

-- Vizsgáld meg magad, és változtass rajta.

481	Gondold át figyelmesen viselkedésedet. Meg fogod látni, hogy tele vagy tévedésekkel, melyek kárt okoznak neked és talán azoknak is, akik a környezetedben vannak.

-- Jusson eszedbe, fiam, hogy a mikrobák nem kevésbé fontosak, mint a ragadozó állatok. Te pedig tenyészted ezeket a tévedéseket, ezeket a hibákat -- ahogyan a mikrobákat tenyésztik a laboratóriumban -- alázatosságod hiányával, imádságod hiányával, mulasztásaiddal a kötelességteljesítésben, hiányos önismereteddel... És azután, ezek a gócok megfertôzik a környezetet.

-- Naponkénti jó lelkiismeret-vizsgálatra van szükséged, mely a javulás konkrét elhatározásaihoz vezet, hogy valódi fájdalmat érezz hiányosságaid, mulasztásaid és bûneid miatt.

482	A Mindenható, a Legnagyobb, a Legbölcsebb Istennek meg kellett választania Édesanyját.

Te mit tettél volna, ha anyát kellett volna választanod? Úgy gondolom, te is meg én is azt választottuk volna, aki az édesanyánk lett, elhalmozva ôt minden kegyelemmel. Isten épp így tett. Ezért hát a Szentháromság után Mária következik.

-- A teológusok logikusan érvelnek a kegyelemnek ezzel a beleárasztásával, vagyis azzal kapcsolatban, hogy ô nem lehetett alávetve a sátánnak: illô volt, Isten megtehette, tehát megtette. Ez a nagy bizonyíték. A legvilágosabb bizonyíték arra, hogy Isten az elsô pillanattól fogva megajándékozta Édesanyját minden kiváltsággal. És így is van: szép és tiszta és szeplôtelen lélekben és testben!

483	Várod a gyôzelmet, a küzdelem végét..., és nem érkezik?

-- Köszönd meg az Úrnak, mintha már elérted volna a célt, és ajánld fel Neki türelmetlenségedet: ,,Vir fidelis loquetur victoriam'' -- a hûséges ember a gyôzelem örömét fogja énekelni.

484	Vannak pillanatok, amikor -- megfosztva attól az Úrral való egységtôl, mely még álmodban is lehetôvé tette számodra a folytonos imádságot -- úgy tûnik, ellenállást fejtesz ki az Úr Akaratával szemben.

-- Ez gyengeség, tudod jól: szeresd a Keresztet. sok olyasmi hiányát, amit mindenki szükségesnek tart; az akadályokat melyek az út megkezdését vagy... folytatását gátolják; a te saját kicsinységedet és lelki nyomorúságodat.

-- Ajánld fel -- hathatós akarattal -- azt, ami a tiéd és azt ami a tieidé: emberileg nézve nem kevés; természetfeletti fényben nézve -- semmi.

485	Valaki olykor azt mondta nekem: Atya, fáradtnak és hidegnek érzem magam; mikor imádkozom vagy valamilyen áhítatgyakorlatot végzek, úgy tûnik nekem, színészkedem...

Ennek a barátomnak, és neked is -- ha ugyanilyen helyzetben vagy -- ezt válaszolom: színjáték? -- Nagy dolog az, fiam! Játszd a szerepedet! Az Úr a nézôd: az Atya, a Fiú és a Szentlélek; a Szentháromság fog nézni minket azokban a pillanatokban, amikor ,,szerepet játszunk''.

-- Így cselekedni az Úr elôtt, szeretetbôl, hogy kedve teljék benne, mikor nehezünkre esik, ez a szép! Isten bohócának lenni! Milyen csodálatos ez a szeretetbôl, áldozattal, minden személyes kedvtelés nélkül, Urunk kedvéért végzett szereplés!

-- Ez igenis szeretetbôl való élet!

486	Az a szív, amely rendetlenül szereti a földi dolgokat, olyan, mintha lánccal vagy ,,finom szállal'' kötözték volna meg, mely akadályozza, hogy Isten felé repüljön.

487	,,Virrasszatok és imádkozzatok, hogy kísértésbe ne essetek...'': megdöbbentô tapasztalat, hogy hogyan lehet elhagyni egy isteni vállalkozást egy tûnékeny csalódás kedvéért!

488	A langyos apostol, ez a lelkek nagy ellensége.

489	A langyosság nyilvánvaló bizonyítéka a természetfeletti ,,makacsság'' hiánya, annak az erôsségnek a hiánya, mely lehetôvé teszi, hogy kitartsunk a munkában, hogy ne álljunk meg, míg nem került a helyére ,,az utolsó tégla''.

490	Vannak kemény, de nemes szívek, melyek -- közeledve Jézus Szívének melegéhez -- megolvadnak, mint a bronz, szeretô, jóvátevô könnyekkel lángra lobbannak!

A langyosaknak viszont krétából, nyomorult húsból van a szívük... és szétmorzsolódnak. Porból vannak, szánalmasak.

Mondd velem: Jézusunk, legyen távol tôlünk a langyosság! Langyosak ne legyünk!

491	Minden jóság, minden könnyedség, minden fönség, minden szépség, minden kegyelem ékesíti a mi Anyánkat. -- Nem tölt el a szeretet azért, hogy ilyen Édesanyád van?

492	Szerelmesek vagyunk a Szeretetbe. Ezért az Úr nem akarja, hogy szárazok, merevek legyünk, mint valami élettelen dolog! Azt akarja, hogy az Ô érzelme itasson át minket!

493	Ugye, megérted ezt a látszólagos ellentmondást? -- Valaki, mikor harmincadik évét betöltötte, ezt írta naplójába: ,,Már nem vagyok fiatal'' -- Mikor pedig betöltötte a negyvenet, már ezt jegyezte fel: ,,Fiatal maradok, míg nyolcvanéves nem leszek. Ha elôbb halok meg, éretlennek fogom magam tartani.''

-- Évei dacára, mindig a Szeretet érett fiatalságával élt.

494	Mennyire értem a kérdést, amit egy Istenbe szerelmes lélek tett fel magának: történt valami csalódást keltô gesztus, volt bennem valami, ami nem tetszhet Neked, Uram, Szerelmem?

-- Kérd Atyádat, Istenedet, hogy adja meg nekünk a szeretetnek ezt az állandó igényességét.

495	Láttad, mennyi szeretettel, mekkora bizalommal kezelték Jézust a barátai? Lázár nôvérei teljes természetességgel szemére vetik távollétét: tudtodra adtuk! Ha itt lettél volna!...

-- Mondd Neki lassan, bizalommal: taníts meg engem, hogy Márta, Mária, Lázár baráti szeretetével viszonyuljak Hozzád; és ahogyan az elsô Tizenkettô bánt Veled, még akkor is, ha eleinte talán nem túl természetfeletti okból követtek Téged.

496	Milyen jólesik Jánost szemlélnem, aki Krisztus keblére hajtja a fejét! -- Olyan ez, mint mikor szeretettel átadjuk értelmünket, még ha nehéz is, hogy lángra lobbanjon Jézus Szívének tüzétôl.

497	Isten szeret engem... És János Apostol ezt írja: ,,Szeressük tehát Istent, mert Ô elôbb szeretett minket.'' -- Mintha ez nem volna elég, Jézus odafordul mindnyájunkhoz, tagadhatatlan nyomorúságaink ellenére, hogy megkérdezze tôlünk, ahogyan Pétertôl kérdezte: ,,Simon, János fia, jobban szeretsz-e engem, mint ezek?''...

-- Itt az ideje, hogy azt válaszoljuk: ,,Uram, Te mindent tudsz; Te tudod, hogy szeretlek'', alázatosan hozzáfûzve: segíts, hogy jobban szeresselek, növeld szeretetemet!

498	,,A tettekben áll a szeretet, nem a szép szavakban.'' Tettek, tettek! -- Elhatározás: továbbra is sokszor fogom mondani Neked, hogy szeretlek -- hányszor ismétlem ezt Neked -- ; de, a Te kegyelmeddel, fôleg viselkedésem, a mindennapi apró dolgok lesznek azok -- a maguk néma beszédességével -- , melyek kiáltani fognak Elôtted, megmutatva Neked szeretetemet.

499	Mi, emberek nem tudjuk azokat a választékos kedvességeket tanúsítani Jézus iránt, melyeket az egyszerû, de keresztény szegény emberek nap mint nap tanúsítanak egyes hozzájuk hasonlóan szegény nyomorúságos teremtmények -- feleség, gyermek, barát -- iránt.

-- Ez a valóság ösztönzésül kellene, hogy szolgáljon számunkra.

500	Isten Szeretete olyan vonzó és igézô, hogy növekedésének nincs határa a keresztény ember életében.

501	Nem viselkedhetsz úgy, mint egy szeleburdi gyerek, vagy mint egy bolond.

-- Erôs embernek kell lenned, Isten gyermekének, derûsnek hivatásbeli munkádban és társas életedben, s mindezt Isten jelenlétében, mely hozzásegít, hogy gondod legyen a tökéletességre a legkisebb részletekben is.

502	Ha valaki egyszerûen csak igazságosan cselekszik, lehetséges, hogy megsebzi az embereket.

-- Ezért cselekedj mindig istenszeretetbôl, mely az igazságossághoz hozzáadja a felebaráti szeretet balzsamát; és megtisztítja a földi szerelmet.

Mikor Isten lép közbe, minden természetfelettivé válik.

503	Szeresd szenvedélyesen az Urat. Szeresd bolondulásig, mert ha szeretet van -- csak akkor -- , megkockáztatom az állítást, nincs szükség még a jó elhatározásokra sem. A szüleimnek -- gondolj csak a saját szüleidre -- nem volt szükségük arra, hogy jó elhatározást tegyenek arról, hogy szeretnek engem, mégis hogy árasztották rám naponta a szeretô figyelmességeket!

Ugyanezzel az emberi szívünkkel szerethetjük és kell is szeretnünk az Istent.

504	A szeretet áldozat, és a Szeretetbôl vállalt áldozat élvezet.

505	Válaszolj meg magadnak erre a kérdésre: hányszor kívánja tôled napjában akaratod, hogy szívedet Istenbe helyezd, és így Neki add érzelmeidet és tetteidet?

Jó mérce ez szereteted elevenségének és minôségének megállapítására.

506	Légy meggyôzôdve róla, fiam, hogy Istennek joga van megkérdezni tôlünk: Gondolsz Rám? Jelenlétemben élsz? Engem keresel támaszul? Úgy keresel Engem, mint életed Világosságát, mint páncélodat..., mint mindenedet?

-- Ezért hát erôsítsd meg magadban ezt az elhatározást: azokban az órákban, melyeket a világ fiai jóknak tekintenek, így fohászkodom: Uram! Azokban az órákban, melyeket rosszaknak neveznek, megismétlem: Uram!

507	Ne veszítsd el soha a természetfeletti iránti érzéket. Ha minden durvaságukban látod is nyomorúságaidat, rossz hajlamaidat -- a sarat, melybôl készültél -- , Isten számít rád.

508	Élj úgy, mint a környezeted, természetes módon, de tedd természetfelettivé a nap minden pillanatát.

509	Hogy helyes szándékkal ítélhessünk, tiszta szívre, Isten dolgaiért való buzgalomra és a lelkek iránti szeretetre van szükség, elôítéletek nélkül.

-- Gondold meg!

510	Hallottam, amint ismerôseim a rádiójukról beszélnek. Szinte önkéntelenül, átvittem a témát természetfeletti síkra: sok földelésünk van, túl sok, de elfelejtettük a belsô élet antennáját...

-- Ez az oka annak, hogy miért van olyan kevés lélek kapcsolatban Istennel: tényleg ne hiányozzék soha az antennánk a természetfelettire.

511	Apróságok és hitványságok, melyeknek nem tartozom semmivel, melyektôl nem remélek semmit, jobban lekötik a figyelmemet, mint az én Istenem? Kivel vagyok, amikor nem vagyok Istennel?

512	Mondd Neki: Uram, nem akarok semmi mást, mint amit Te akarsz. Még azt se add meg nekem, amit ezekben a napokban éppen kérek Tôled, ha egy millimétert is eltávolít Akaratodtól.

513	Hatékonyságod titka áhítatgyakorlataidban rejlik, ôszinte áhítatodban: így egész napod Vele telik.

514	Jó elhatározás: ,,gyakorolni'', lehetôleg szakadatlanul, a barátságot, a szeretô és engedelmes kapcsolatot a Szentlélekkel: -- ,,Veni Sancte Spiritus...!'' -- Jöjj, Szentlélek, végy lakást a lelkemben!

515	Ismételd egész szívbôl és egyre nagyobb szeretettel, fôként amikor a Tabernákulum közelében vagy, vagy amikor az Urat vetted magadhoz: ,,Non est qui se abscondat a calore eius'' -- hogy ne meneküljek Elôled, hogy járjon át Lelkednek tüze.

516	,,Ure igne Sancti Spiritus!'' -- égess meg engem Lelked tüzével -- fohászkodtál. És hozzáfûzted: szükséges, hogy szegény lelkem mielôbb újra repüljön..., és ne hagyja abba a repülést, míg Ôbenne meg nem nyugszik!

-- Vágyaid nagyon jóknak tûnnek. Nagyon ajánlani foglak a Vigasztalónak, állandóan a segítségét fogom kérni, hogy vegyen lakást lényed középpontjában, és irányítsa összes tetteidet, szavaidat, gondolataidat és vágyaidat, és adjon ezeknek természetfeletti jelleget.

517	Mikor a Szent Kereszt Felmagasztalásának napját ünnepelted, azt kérted az Úrtól, lelked minden rezdülésével, hogy adja meg neked kegyelmét, hogy a Szent Keresztet képességeidben és érzékeidben ,,magasztalhasd''... Új élet! Pecsét: hogy megerôsítsd az általad továbbított üzenet hitelességét..., egész lényed a Kereszten!

-- Meglátjuk, meglátjuk.

518	Az önmegtagadásnak folytonosnak kell lennie, mint a szívverésnek: így leszünk urai önmagunknak, és így fogjuk megélni mások iránt Jézus Krisztus szeretetét.

519	Szeretni a Keresztet azt jelenti, hogy szívesen tudunk magunknak kellemetlenségeket okozni Krisztus iránti szeretetbôl, még ha erôfeszítésbe kerül is, mert abba kerül...: már tapasztaltad, hogy ez a két dolog megfér egymással.

520	A keresztény öröm nem fiziológiai jellegû: alapja természetfeletti, és felette áll a betegségnek és a kellemetlenségnek.

-- Az öröm nem csörgômuzsikás dínomdánom, sem népi táncmulatság.

Az igazi öröm valami bensôségesebb dolog: valami, ami derûssé tesz minket akkor is, ha néha az arcunk komoly marad.

521	Azt írtam neked: ha megértem is, hogy ez elterjedt szóhasználat, nem tetszik, mikor azt hallom, hogy keresztnek hívják azokat a kellemetlenségeket, amelyek a személyes büszkeségbôl fakadnak. Ezek a terhek nem Keresztek, nem valódi Keresztek, mert nem Krisztus Keresztjei.

Küzdj tehát ezek ellen a kitalált kellemetlenségek ellen, melyeknek semmi közük Krisztus pecsétjéhez: szakadj el éned minden álcázott formájától!

522	Még az olyan napokban is, melyeken úgy tûnik, elvész az idô a mindennapi ezer apró részlet prózájában, több, mint elegendô költészet van ahhoz, hogy a Kereszten érezzük magunkat: olyan Kereszten, mely nem látványos.

523	Ne tedd rá a szíved semmi mulandóra: utánozd Krisztust, aki szegénnyé tette magát értünk, és nem volt hová lehajtsa a fejét.

-- Kérd, adja meg neked, hogy a világban élve, engedmények nélkül, elszakadj a világtól.

524	Az elszakadás világos jele: nem tekinteni -- valóban -- semmit a magunkénak.

525	Aki ôszintén éli a hitet, tudja, hogy az evilági javak eszközök, és nagylekûen, hôsiesen használja ôket.

526	A feltámadott, dicsôséges Krisztus levetett mindent, ami földi, hogy mi, emberek, akik testvérei vagyunk, el tudjuk gondolni, mit kell levetnünk magunkról.

527	Szeretni kell a Legszentebb Szüzet: sohasem fogjuk eléggé szeretni ôt.

-- Szeresd ôt nagyon! -- Ne elégedj meg azzal, hogy kifüggeszted a képmásait, köszöntöd azokat, és fohászokat mondasz, de tudj felajánlani -- erôsséggel telt életedben -- mindennap valami apró áldozatot, hogy megmutasd neki szeretetedet és azt a szeretetet, melyrôl azt kívánjuk, hogy az egész emberiség tanúsítsa iránta.

528	Ez a keresztény ember igazsága: Ajándékozás és szeretet -- Isten szeretete és az Ô kedvéért, az embertársaké -- , az áldozatra alapozva.

529	Jézusom, bizalommal bújok karodba, fejemet szeretô kebledbe rejtve, szívemet Szíveddel egyesítve: mindenben azt akarom, amit Te akarsz.

530	Ma, mikor környezetünk telve van engedetlenséggel, morgolódással, intrikákkal, csalással, jobban kell szeretnünk, mint valaha az engedelmességet, az ôszinteséget, a hûséget, az egyszerûséget: mindazt ami, természetfeletti értelemben, emberibbé tesz minket.

531	Azt mondod nekem, hogy igen, szilárdan elhatároztad, hogy követed Krisztust.

-- Akkor hát Isten lépésének ütemére kell járnod, nem a magadéra!

532	Akarod tudni, mi hûségünk alapja?

-- Nagy vonalakban azt mondanám, hogy Isten szeretetén alapul, mely leküzdhetôvé tesz minden akadályt: az önzést, a gôgöt, a fáradtságot, a türelmetlenséget...

-- Aki szeret, semmibe veszi önmagát; tudja, hogy még ha egész lelkével szeret is, még mindig nem tud eléggé szeretni.

533	Azt mondták nekem -- és leírom mert nagyon szép -- , hogy egy aragóniai nôvérke, akit eltöltött a hála Isten atyai jóságáért, így fejezte ki magát: ,,Micsoda »szem«! -- Semmi nem kerüli el a figyelmét.''

534	Neked -- mint Isten gyermekének -- a személyes imádságra is szükséged van: erre a bensôségességre, erre a közvetlen kapcsolatra Urunkkal -- párbeszédre négyszemközt -- , névtelenségbe rejtôzés nélkül.

535	Az imádság elsô feltétele a kitartás; a második az alázatosság.

-- Légy szentül makacs, bizalommal. Gondold meg, hogy az Úr, mikor kérünk Tôle valami fontosat, talán sokévi könyörgést akar. Tarts ki..., mégpedig egyre nagyobb bizalommal!

536	Tarts ki az imádságban, mint a Mester tanácsolja. Ebbôl a szilárd pontból fog eredni békéd, örömed, derûd és így természetfeletti és emberi hatékonyságod is.

537	Egy olyan helyen, ahol az emberek társalogtak és zenét hallgattak, megmagyarázhatatlan vigasztalásként fakadt fel az imádság a lelkedben. Ezekkel a szavakkal fejezted be imádat: Jézusom, nem a vigasztalást akarom, Téged akarlak.

538	Életednek állandó imádságnak kell lennie, folytonos párbeszédnek az Úrral: a kellemes és a kellemetlen, a könnyû és a nehéz, a rendes és a rendkívüli dolgokról...

Minden alkalommal rögtön eszedbe kell, hogy jusson a párbeszéd Atyáddal, az Istennel, hogy keresd Ôt lelked közepében.

539	Összeszedni magunkat imádságban, elmélkedésben olyan könnyû...! Jézus nem várakoztat meg minket, nem elôszobáztat: inkább Ô vár minket.

Elég, hogy azt mondd Neki: Uram, imádkozni akarok, Veled akarok lenni! És ime, máris Isten jelenlétében vagy, hogy beszélj Vele.

És mintha ez nem volna elég, nem sajnálja tôled az idôt: a te tetszésedre bízza. És nem tíz percre vagy egy negyedórára. Nem! Órákra, egész napra! És Ô az, Aki: a Mindenható, a Legbölcsebb.

540	A belsô életben, mint az emberi szerelemben, kitartónak kell lenni.

Igen, sokszor kell elmélkedned ugyanazokról a dolgokról, kitartva, amíg csak fel nem fedezel egy új Amerikát.

-- Hogyan lehetséges, hogy korábban nem láttam ezt, pedig olyan világos? -- kérdezted magadtól meglepetten. -- Egyszerûen, mert néha olyanok vagyunk, mint a kövek, melyek hagyják, hogy elfollyon felettük a víz, de nem szívják magukba egy cseppjét sem.

-- Ezért hát gondolkodásunkban vissza kell térni ugyanarra a dologra, mely sohasem ugyanaz, hogy Isten áldása átitasson minket.

541	Az oltár Szent Áldozatában a pap veszi Istenünk Testét és a Kelyhet az Ô Vérével, és a föld minden dolga fölé emeli ezekkel a szavakkal: ,,Per Ipsum, et cum Ipso, et in Ipso'' -- Szerelmem által, Szerelmemmel, Szerelmemben!

Egyesülj ezzel a mozdulattal. Sôt: építsd be ezt a valóságot az életedbe.

542	Az Evangélista elbeszéli, hogy Jézus, amikor a csodatétel után királlyá akarják koronázni, elrejtôzik.

-- Uram, részesíts minket az Eucharisztia csodájában: kérünk, ne rejtôzz el, élj velünk, hogy láthassunk, érinthessünk, érezhessünk, hogy mindig a Közeledben akarjunk lenni, légy életünk és munkánk királya.

543	Látogasd a három Személyt, az Atyaistent, a Fiúistent, és a Szentlélek Istent. És, hogy eljuss a Szentháromsághoz, közeledj Mária segítségével.

544	Nincs ,,élô'' hite annak, aki nem adja magát ténylegesen Jézus Krisztusnak.

545	Minden kereszténynek keresnie és látogatnia kell Krisztust, hogy egyre jobban tudja szertni Ôt. -- Olyan ez, mint eljegyzéskor: szükséges a látogatás, mert ha két személy nem látogatja egymást, nem juthatnak el oda, hogy megszeressék egymást. És a mi életünk Szeretetben való élet.

546	Elmélkedd át a Mester szent haragját, mikor azt látta, hogy a jeruzsálemi Templomban rosszul bánnak Atyja dolgaival.

-- Micsoda lecke, hogy ne légy soha közönyös, sem gyáva mikor nem bánnak tisztelettel azzal, ami Istené!

547	Légy szerelmes Krisztus Legszentebb Emberségébe.

-- Nem tölt el örömmel, hogy olyan akart lenni, mint mi? Légy hálás Jézusnak ezért a túláradó jóságáért!

548	Elérkezett az Advent. Mennyire alkalmas idô ez a Krisztus eljövetele iránti vágy, nosztalgia, ôszinte sóvárgás megújítására! Mindennapi eljövetelére lelkedbe az Eucharisztiában! -- ,,Ecce veniet!'' -- íme, érkezik -- bátorít minket az Egyház.

549	Karácsony. -- Ezt éneklik: ,,Venite, venite...'' -- Menjünk, Ô megszületett.

És miután átelmélkedtük, hogyan gondoskodik Mária és József a Gyermekrôl, megkockáztatom, hogy azt javasoljam neked: nézd Ôt újból, nézd megállás nélkül.

550	Még ha ez terhes is számunkra -- és kérem az Urat, hogy növelje bennünk ezt a fájdalmat -- , te meg én nem vagyunk kívülállók Krisztus halálának ügyében, mert az emberek bûnei voltak azok a kalapácsütések, melyek a fára szegezték Ôt.

551	Szent József: nem lehet szeretni Jézust és Máriát úgy, hogy ne szeressük a Szent Pátriárkát is.

552	Nézd, mennyi okunk van tisztelni Szent Józsefet és tanulni az életébôl: hitében erôs férfi volt..., eltartotta családját -- Jézust és Máriát -- kemény munkájával..., megôrizte a Szent Szûz tisztaságát, aki a Jegyese volt..., és tisztelte -- szerette -- Isten szabadságát, Aki nemcsak a Szent Szüzet választotta Édes- anyjának, hanem ôt is a Szûzanya Jegyesének.

553	Szent József, Apánk és Urunk, tisztaságos, csillogó, aki méltó voltál arra, hogy karodban hordozd a Gyermek Jézust, hogy mosdasd és átöleld: taníts meg minket úgy bánni Istenünkkel, hogy tiszták legyünk és méltók arra, hogy másik Krisztusok lehessünk.

És segíts minket, hogy Krisztushoz hasonlóan bejárjuk és megmutassuk az isteni utakat -- melyek rejtettek és ragyogóak -- , és elmondjuk az embereknek, hogy a földön állandóan rendkívüli lelki hatékonysággal rendelkezhetnek.

554	Szeresd nagyon Szent Józsefet, szeresd egész lelkeddel, mert ô volt az, Jézussal együtt, aki a legjobban szerette a Szûzanyát, és aki leginkább kapcsolatban volt Istennel: Édesanyánk után a legjobban szerette Ôt.

-- Megérdemli, hogy szeresd, s neked hasznos, hogy szoros kapcsolatot tarts vele, mert mestere a belsô életnek, és nagy a befolyása az Úr elôtt és Isten Anyja elôtt.

555	A Szent Szûz. Ki lehet az istenszeretet jobb tanítómestere, mint ez a Királynô, ez az Úrnô, ez az Anya, aki a legbensôségesebb kapcsolatban áll a Szentháromsággal: az Atyaisten leánya, a Fiúisten Édesanyja, a Szentlélek Mátkája, és aki ugyanakkor a mi Édesanyánk?

-- Kérd személyes közbenjárását.

556	Szent leszel, ha van benned szeretet, ha meg tudod tenni azokat a dolgokat, melyeket a többiek szívesen vesznek, s amelyek Istent nem sértik, még akkor is, ha nehezedre esnek.

557	Szent Pál receptet ad nekünk a gyengéd szeretetre: ,,Alter alterius onera portate et sic adimplebitis legem Christi'' -- hordozzátok egymás terhét, így teljesítitek Krisztus törvényét.

-- A te életedben teljesedik?

558	Urunk, Jézus annyira szerette az embereket, hogy megtestesült, felvette természetünket, és mindennapi kapcsolatban élt a szegényekkel és a gazdagokkal, az igazakkal és a bûnösökkel, a fiatalokkal és az öregekkel, a pogányokkal és a zsidókkal.

Állandó párbeszédet folytatott mindenkivel: azokkal, akik szerették, és azokkal, akik csak azt keresték, hogy kiforgathassák a szavait, hogy elítéljék Ôt.

-- Igyekezz te is úgy viselkedni, mint az Úr!

559	Az Isten kedvéért a lelkek iránt táplált szeretet arra késztet, hogy szeressünk mindenkit, értsünk meg mindenkit, találjunk mentséget mindenki számára, bocsássunk meg mindenkinek...

Olyan szeretet kell, hogy legyen bennünk, mely betakarja az emberi nyomorúságok számtalan hiányosságát. Csodálatos szeretetünk kell, hogy legyen ,,veritatem facientes in caritate'', mely tudja védeni az igazságot anélkül, hogy sebet ejtene.

560	Mikor a ,,jó példáról'' beszélek neked, arra is utalni szeretnék, hogy megértônek és megbocsátónak kell lenned, hogy be kell töltened a világot békével és szerettel.

561	Kérdezd meg gyakran magadtól: megteszek mindent, hogy kifinomuljak a szeretetben azok iránt, akik környezetemben élnek?

562	Mikor azt hirdetem, hogy szônyeggé kell válnunk, hogy a többiek puhán járhassanak, nem valami szép frázist akarok mondani: ennek valóságnak kell lennie!

-- Nehéz dolog ez, mint ahogy nehéz az életszentség is, de könnyû is, mert -- ismétlem -- az életszentség mindenki számára hozzáférhetô.

563	Annyi önzés, annyi közömbösség közepette -- mindenki a maga dolgával törôdjön -- , eszembe jutnak azok a fából készült erôs, masszív szamaracskák, melyek egy asztalon haladtak... Egyikük elvesztette az egyik lábát. De ment elôre, mert a többire támaszkodott.

564	Nekünk, katolikusoknak -- mikor megalkuvás nélkül védjük és fenntartjuk az igazságot -- igyekeznünk kell kialakítani a szeretet és az együttélés légkörét, mely elfojt minden gyûlöletet és neheztelést.

565	A keresztény emberben, Isten gyermekében, a barátság és a szeretet egyetlen egységet alkot: isteni fényt, mely meleget ad.

566	A testvéri feddés gyakorlása -- mely evangéliumi gyökerû -- a természetfeletti szeretet és a bizalom jele.

Köszönd meg, mikor ilyet kapsz, és ne mulaszd el gyakorolni azokkal szemben, akik a környezetedben élnek.

567	Mikor bírálunk, mert szükségesnek tartjuk, és teljesíteni akarjuk kötelességünket, számot kell vetnünk a másik és a magunk fájdalmával.

De ez sose legyen kifogás számodra, hogy tartózkodj ennek gyakorlásától.

568	Légy nagyon közel a Szent Szûzhöz, Édesanyádhoz. -- Légy mindig egységben Istennel: keresd az egységet Vele, áldott Anyjának közelében.

569	Jól figyelj rám: A világban lenni és a világból valónak lenni nem jelenti azt, hogy világiasnak lenni.

570	Úgy kell viselkedned, mint az égô fáklya, mely bárhol van, mindent meggyújt; vagy legalább igyekezz emelni azok lelki hômérsékletét, akik a környezetedben vannak, arra vezetve ôket, hogy intenzív keresztény életet éljenek.

571	Isten azt akarja, hogy mûvei, melyeket az emberekre bízott, az imádság és az önmegtagadás erejével haladjanak elôre.

572	Egész állampolgári -- katolikus állampolgári -- tevékenységünk alapja az intenzív belsô élet: az, hogy hatékonyan és valóságosan olyan férfiak és nôk vagyunk, akik napjukat Istennel való szakadatlan párbeszéddé teszik.

573	Mikor együtt vagy valakivel, egy lelket kell látnod: egy lelket, akit segíteni, megérteni kell, akivel együtt kell élni, és akit meg kell menteni.

574	Makacsul csak egyedül jársz, a magad akaratát teszed, kizárólag a saját megítélésedet követed... és, látod, az eredmény neve: ,,terméketlenség''.

Fiam, ha nem veted alá megítélésedet, ha gôgös vagy, ha a ,,te'' apostoli tevékenységednek szenteled magad, egész éjjel dolgozni fogsz -- egész életed éjszaka lesz -- , és végül üres hálókkal virrad rád a reggel.

575	A Jézus Halálára való gondolás felhívássá változik át arra, hogy abszolút ôszinteséggel nézzünk szembe mindennapi feladatainkkal, és vegyük komolyan a hitet, amelyet vallunk.

Legyen ez alkalom arra, hogy elmerüljünk Isten Szeretetének mélységébe, hogy így meg tudjuk azt mutatni -- szóval és tettel -- az embereknek.

576	Tégy róla, hogy keresztény ajkadon -- mert keresztény vagy, és annak kell lenned minden pillanatban -- ott legyen az ,,ellentmondást nem tûrô'' természetfeletti szó, mely megindít, serkent, mely kifejezi életbevágó készségedet az odaadásra.

577	Nagy kényelmesség -- és olykor nagy felelôtlenség -- rejtôzik azokban, akik hatóságként kitérnek az elôl a fájdalom elôl, hogy helyreigazítsanak másokat, azzal a kifogással, hogy másokat kímélnek a szenvedéstôl.

Talán megtakarítják ennek az életnek a kellemetlenségeit..., de kockára teszik az örök boldogságot -- a sajátjukat és a másokét -- mulasztásaikkal, melyek valódi bûnök.

578	A szent ,,kényelmetlen'' sok ember élete számára. Ám ez nem jelenti, hogy elviselhetetlennek kellene lennie.

-- Buzgalma sohase legyen keserû; bírálata soha ne legyen metszô; példája soha ne csattanjon arrogáns erkölcsi pofonként felebarátja arcán.

579	Az a fiatal pap az Apostolok szavaival szokott Jézushoz fordulni: ,,Edissere nobis parabolam'' -- magyarázd meg nekünk a példabeszédet. És hozzátette: add lelkünkbe tanításod világosságát, hogy ez soha ne hiányozzék életünkbôl és tetteinkbôl..., és hogy adhassuk azt másoknak.

-- Mondd ezt te is az Úrnak.

580	Legyen meg benned mindig a bátorság, mely alázat és Isten szolgálata, hogy úgy mutasd be a hit igazságait, amilyenek, engedmények és kétértelmûség nélkül.

581	Katolikus emberben nem lehet más lelkület: védeni ,,mindig'' a Pápa tekintélyét; és ,,mindig'' engedelmesen elszántnak lenni a saját véleményünk helyesbítésére az Egyház Tanítóhivatalának színe elôtt.

582	Sok idôvel ezelôtt valaki, kevés tapintattal, azt kérdezte tôlem, vajon mi, akik a papi karriert választottuk, kapunk-e nyugdíjat, nyugellátást, ha megöregszünk... Mivel nem feleltem neki, a kellemetlenkedô megismételte.

-- Akkor az a válasz jutott eszembe, mely szerintem nem tûr ellentmondást: a papság -- mondtam neki -- nem karrier, hanem apostolság!

-- Így is gondolom. És fel akartam itt jegyezni, hogy -- az Úr segítségével -- ne feledkezzünk meg soha errôl a különbségrôl.

583	Katolikus lelkületûnek lenni azt is jelenti, hogy az egész Egyház gondját éreznünk kell a vállunkon, nem csupán ennek vagy annak a konkrét résznek a gondját; és azt kívánja, hogy imádságunk nagylekû könyörgéssel terjedjen ki északtól délig, kelettôl nyugatig.

Így megérted annak a barátunknak a felkiáltását -- a fohászát -- , aki a Szent Anyánk iránti sok szeretetlenség láttán így szólt: nekem fáj az Egyház!

584	,,Az összes egyházak gondja terhel'' -- írta Szent Pál, és az Apostolnak ez a sóhajtása minden kereszténynek -- neked is -- emlékezetébe idézi azt a felelôsséget, hogy Krisztus Jegyesének, a Szent Egyháznak lába elé tegyük azt, amik vagyunk, és amivel rendelkezünk, szeretve az Egyházat nagy hûséggel, még saját tulajdonunk, hírnevünk és életünk árán is.

585	Ne ijedj meg -- és amennyire lehet, reagálj -- a hallgatás összeesküvésének színe elôtt, mellyel az Egyházat el akarják hallgattatni.

Egyesek akadályozzák, hogy hallani lehessen szavát; mások nem engedik, hogy látni lehessen azok példáját, akik tetteikkel prédikálnak; ismét mások eltörlik a helyes tanítás minden nyomát..., és nagyon sokan nem viselik el azt.

Ne ijedj meg, ismétlem, hanem ne fáradj bele, hogy a Tanítóhivatal megnyilatkozásainak szócsöve légy.

586	Légy napról napra ,,rómaibb'', szeresd ezt az áldott helyzetet, mely az egyetlen és igaz Egyház fiait ékesíti, mivel Krisztus így akarta.

587	A Szent Szûz tisztelete felkelti a keresztény lelkekben a természetfeletti indítást, hogy úgy cselekedjenek, mint ,,domestici Dei'' -- mint Isten családtagjai.


Gyôzelem

588	Utánozd a Szent Szüzet: csak semmi voltunk teljes elismerése tehet minket értékessé a Teremtô szemében.

589	Meg vagyok gyôzôdve, hogy János, a fiatal Apostol azért marad a Megfeszített Krisztus mellett, mert Krisztus Anyja vonzza: ennyit tehet a Szûzanya Szeretete.

590	Sohasem érjük el az igazi természetfeletti és emberi örömet, a ,,valódi'' jókedvet, ha nem utánozzuk ,,valóban'' Jézust: ha nem vagyunk alázatosak, mint Ô.

591	Ha ôszintén odaadjuk magunkat másoknak, ez olyan hatékony, hogy Isten örömteli alázattal jutalmazza.

592	A megalázkodásnak, a megsemmisülésnek, az elrejtôzésnek és az eltûnésnek teljesnek, abszolútnak kell lennie.

593	Ôszinte alázat: mi zavarhatná meg azt, aki kedvesnek tekinti a sértéseket, mert tudja, hogy nem érdemel más bánásmódot?

594	Jézusom: ami az enyém, az a Tiéd, mert ami a Tiéd az az enyém, és ami az enyém, azt elhagyom Benned.

595	Képes vagy elviselni ezeket a megaláztatásokat, melyeket Isten kér tôled olyan dolgokban, melyeknek nincs jelentôsége, melyek nem homályosítják el az igazságot? -- Nem? Akkor nem szereted az alázat erényét!

596	A gôg eltompítja a szeretetet. -- Kérd mindennap az Úrtól -- magadnak és mindenkinek -- az alázat erényét, mert az évek múlásával a gôg növekszik, ha nem igazítják helyre idejében.

597	Van-e ellenszenvesebb a felnôttként viselkedô gyereknél? Milyen rokonszenvre találhat Isten elôtt az a szegény ember -- az a gyerek -- , aki játsza a nagyot, gôgösen felfuvalkodva, meggyôzôdve a saját értékérôl, aki csak önmagában bízik?

598	Biztos, hogy elítélheted magad. Méltán vagy errôl meggyôzôdve, hiszen a szívedben ott van minden gonoszság csírája.

De ha gyermekké leszel Isten elôtt, ez elvezet téged az Atyáddal, Isteneddel és Édesanyáddal, Szûz Máriával való egyesüléshez. És gyermeknek látva téged, Szent József és Ôrangyalod nem fognak pártfogás nélkül hagyni.

-- Higgy, tedd, amit tehetsz, bánd bûneidet, és szeress! És Ôk majd elvégzik, ami hiányzik.

599	Mennyi nehézségbe kerül alázatosan élni! Ugyanis -- mint a keresztény népi bölcsesség állítja -- , ,,a kevélység huszonnégy órával az ember halála után hal meg''.

Ezért hát, amikor -- ellentétben azzal, amit az mond, aki különös kegyelmet kapott Istentôl lelked vezetésére -- azt gondolod, hogy neked van igazad, gyôzôdj meg róla, hogy ,,egyáltalán nincs igazad''.

600	Szolgálni a gyerekeket, és képzést adni nekik; szeretettel ápolni a betegeket.

Hogy megértessük magunkat az egyszerû lelkekkel, meg kell aláznunk az értelmünket; hogy megértsük a szegény betegeket, meg kell aláznunk a szívünket. Így térdre kényszerítve az értelmet és a testet, könnyû eljutni Jézushoz, az emberi nyomorúság biztos útján, a saját nyomorúságunkén, mely elvezet arra, hogy semmivé tegyük magunkat, és így hagyjuk, hogy Isten építsen erre a semmire.

601	Elhatározás: valódi szükség nélkül soha nem beszélek személyes dolgaimról.

602	Légy hálás az Úrnak azért a biztonságért, melyet Ô ad neked. Mert nem makacsság ez: Isten világossága az, amitôl szilárdnak érzed magad, mintha sziklán állnál, miközben mások, akikre valami hálátlan szerep jut -- még ha nagyon jók is -- , úgy tûnik, elmerülnek a homokban..., mert nincs talajuk a hitben.

Kérd az Urat, hogy teljesüljenek életedben és mindenki életében a hit erényének követelményei.

603	Ha másmilyen lennék, ha jobban uralkodnék vérmérsékletem fölött, ha hûségesebb lennék Hozzád, Uram, milyen csodálatosan segítenél minket!

604	A jóvátétel vágya, melyet Atyád, az Isten olt lelkedbe, kielégülést nyer, ha egyesíted szegény személyes engesztelésedet Jézus végtelen érdemeivel.

-- Helyesbítsd szándékodat, szeresd a szenvedést Benne, Vele és Érte.

605	Nem tudod, haladtál-e elôre, és mennyit... -- Minek neked ez a számítás?...

-- A fontos az, hogy kitarts, hogy a szíved tûzben izzon, hogy több fényt és tágasabb látóhatárt láss..., hogy bôkezûen add magad szándékainkra, hogy megérezd azokat -- még ha nem ismered is ôket -- , és hogy imádkozz mindegyikért.

606	Mondd Neki: Jézusom, egyetlen friss virágot sem látok kertemben: mindnek van hibája..., úgy tûnik, mind elvesztették színüket, illatukat. Én szegény! Leborulva a trágyába, a porba: így. Ez nekem való hely.

-- Így -- megalázva magad -- , Ô fog gyôzni benned, és tied lesz a gyôzelem.

607	Jól értettelek, mikor ezt a következtetést vontad le: biztosan nem érek fel szinte még egy szamár magasságába sem..., annak a szamárnak a magasságába, mely Jézus trónja volt, mikor bevonult Jeruzsálembe: a leghitványabb piszkos rongykupacban maradok, melyet még a legszegényebb guberáló is megvet.

De felhívtam a figyelmedet: az Úr mégis téged választott, és azt akarja, hogy az Ô eszköze légy. Ezért az, hogy magadat -- nem alaptalanul -- ilyen nyomorultnak látod, egy okkal több kell, hogy legyen arra, hogy hálás légy Istennek, mert meghívott.

608	Mária alázatos és örömteli éneke, a Magnificatban, emlékeztet az Úr végtelen nagylelkûségére, melyet azok iránt tanúsít, akik olyanok lesznek, mint a gyermek, akik megalázzák magukat, és ôszintén tudják, hogy semmik.

609	Nagyon kedves Isten elôtt jóságának elismerése a hálaadó Te Deum elimádkozásával, valahányszor valami rendkívüli dolog történik, függetlenül attól, hogy az -- a világ szóhasználata szerint -- kedvezô-e vagy kedvezôtlen: mert ha a vésô ütése megsebzi is a testet, ha az Ô atyai kezébôl ered, mégiscsak a Szeretet jele, mely lefaragja érdességünket, hogy a tökéletességhez közelebb kerüljünk.

610	Mikor az emberek el akarnak végezni egy bizonyos munkát, megfelelô eszközöket igyekeznek használni.

Ha évszázadokkal ezelôtt éltem volna, lúdtollat használtam volna írásra; ma töltôtollat használok.

Isten viszont, mikor el akar végezni egy mûvet, alkalmatlan eszközöket választ, hogy lássák -- hányszor mondták már ezt nekem -- , hogy a mû az övé.

Ezért te meg én, akik ismerjük nyomorúságaink hatalmas súlyát, azt kell, hogy mondjuk az Úrnak: noha nyomorult vagyok, nem felejtem el, hogy isteni eszköz vagyok a Te kezedben.

611	Életünk minden törekvését -- a nagyokat és a kicsinyeket -- ajánljuk az Atyaisten, a Fiúisten és a Szentlélek Isten dicsôségére.

-- Meghatottan emlékszem vissza azoknak a ragyogó egyetemistáknak -- két mérnök- és két építészhallgatónak -- a munkájára, akik örömmel fáradoztak egy diákszálló építkezésének fizikai munkáján. Mihelyt elhelyezték egy teremben a táblát, az elsô dolog, amit ez a négy mester ráírt, ez volt: ,,Deo omnis gloria'' -- Istennek minden dicsôséget!

-- Tudom, Jézusom, hogy örömed telt benne.

612	Bárhol vagy is, jusson eszedbe, hogy az Emberfia nem azért jött, hogy neki szolgáljanak, hanem hogy szolgáljon. Légy meggyôzôdve róla, hogy aki követni akarja Ôt, nem tarthat igényt más viselkedési stílusra.

613	Istennek különleges joga van hozzánk, gyermekeihez: joga van arra, hogy megfeleljünk szeretetének, személyes tévedéseink ellenére.

-- Ez a meggyôzôdés nagy felelôsséggel terhel meg bennünket, mely elôl nem térhetünk ki, de teljes biztonságot is ad: eszközök vagyunk Isten kezében, eszközök, akikre számít mindennap, és ezért mindennap igyekszünk szolgálni Ôt.

614	Az Úr azt várja, hogy az eszközök tegyenek meg minden lehetôt, hogy alkalmasak legyenek: azon kell lenned, hogy az alkalmasság soha ne hiányozzék belôled.

615	Megértem, hogy minden Üdvözlégy, minden üdvözlet a Szent Szûznek, egy szerelmes szív újabb dobbanása.

616	A mi életünk -- keresztényeké -- nagyon szokásszerû kell, hogy legyen: igyekezni jót tenni mindennap, ugyanazokat a dolgokat kell megélnünk; megvalósítani a világban isteni küldetésünket, teljesítve minden pillanatban apró kötelességünket.

-- Vagy még inkább: igyekezni teljesíteni azt, mert néha nem fog sikerülni, és este, lelkiismeret-vizsgálatunkban azt kell majd mondanunk az Úrnak: nem ajánlok fel Neked erényeket, ma csak hibákat tudok felajánlani Neked, de -- kegyelmeddel -- el fogok jutni oda, hogy gyôztesnek mondhassam magam.

617	Egész szívbôl kívánom, hogy Isten irgalmasságában -- bûneid ellenére (ne sértsd meg Jézust soha többé!) -- adja meg neked, hogy ,,szokásszerûen Akaratát szeretô, boldog életet élj''.

618	Isten szolgálatában nincsenek kis jelentôségû feladatok: mindegyik nagyon fontos.

-- A feladat fontossága annak lelki színvonalától függ, aki betölti.

619	Nem tölt el örömmel az a szilárd bizonyosság, hogy Isten a teremtményeit érintô legkisebb dolgok iránt is érdeklôdik?

620	Jelentsd ki Neki újra, hogy hatékonyan az Övé akarsz lenni: Ó, Jézusom, segíts, tégy engem valóban magadévá: hogy lángoljak és elégjek a senkitôl észre nem vett kis dolgok tüzében.

621	A Szent Rózsafûzér. -- A Szent Szûz életének örömei, fájdalmai, dicsôségei koszorút fonnak dicséretbôl, mikor az Ég Angyalai és Szentjei... és azok, akik a földön szeretik Édesanyánkat, szüntelenül ismétlik ôket.

-- Végezd naponta, és terjeszd ezt a szent áhítatgyakorlatot.

622	A keresztség ,,fideles''-szé -- hívôvé tesz minket. Olyan szó ez, melyet, akárcsak a másikat, a ,,sancti''-t -- a szentet, Jézus elsô követôi használtak, maguk közt a saját megjelölésükre, és amely még ma is használatban van: az Egyház ,,híveirôl'' beszélnek.

-- Gondold meg!

623	Isten nem hagyja felülmúlni magát nagylekûségben, és -- légy biztos benne -- megadja a hûséget annak, aki meghajol Elôtte.

624	Légy igényes önmagaddal szemben félelem nélkül. Rejtett életében sok lélek így tesz, hogy egyedül az Úr tündököljön.

Azt szeretném, ha te meg én úgy reagálnánk, mint az a bizonyos személy -- aki teljesen Istené akart lenni -- a Szent Család ünnepén, melyet akkor Vízkereszt nyolcadában ünnepeltek.

-- ,,Nem hiányoznak nekem a kis keresztek. Egy tegnapi kereszt -- még a könnyeimbe is került -- ma elgondolkoztatott arról, hogy Szent József, Apám és Uram, és Édesanyám, Szûz Mária nem akarták »gyermeküket« vízkereszti ajándék nélkül hagyni. Az ajándék megvilágosított, hogy felismerjem hálátlanságomat Jézus iránt, mert kevéssé felelek meg a kegyelemnek, és azt a hatalmas tévedést, hogy bárdolatlan viselkedésemmel ellene szegülök Isten legszentebb Akaratának, mely eszközéül akar engem.''

625	Mikor a szent asszonyok a sírhoz értek, látták, hogy a követ már elmozdították.

Mindig így van: mikor elhatározzuk, hogy megtesszük, amit tennünk kell, a nehézségek könnyen elhárulnak.

626	Légy meggyôzôdve róla: ha nem tanulsz meg engedelmeskedni, nem leszel hatékony.

627	Mikor parancsot kapsz, senki ne tudjon jobban engedelmeskedni nálad! Legyen bár meleg vagy hideg, érezz kedvet hozzá, vagy légy fáradt, légy fiatal, vagy már nem igazán az.

Aki ,,nem tud engedelmeskedni'', sohasem fog megtanulni parancsolni.

628	Óriási ostobaság, ha a Lelki Vezetô megelégszik azzal, hogy egy lélek négyet adjon, mikor tizenkettôt is tud adni.

629	Engedelmeskedned -- vagy parancsolnod -- mindig sok szeretettel kell.

630	Szeretném -- segíts imádságoddal -- , hogy a Szent Egyházban mindnyájan egyetlen test tagjainak érezzük magunkat, ahogyan az Apostol kéri tôlünk; és közömbösség nélkül, mélyen átéljük Anyánknak, az egy, szent, katolikus, apostoli, rómainak örömeit, gyötrôdéseit, terjedését.

Szeretném ha átélnénk azonosságunkat egymással, és mindnyájunk azonosságát Krisztussal.

631	Légy meggyôzôdve róla, fiam, hogy az Egyházban elveszíteni az egységet annyi, mint meghalni.

632	Kérd Istentôl, hogy az Anyaszentegyházban mindenki szíve egyetlen szív legyen, mint az elsô keresztények idején, hogy az idôk végezetéig igazán megvalósuljanak a Szentírás szavai: ,,Multitudinis autem credentium erat cor unum et anima una'' -- a hívôk sokaságának egy volt a szíve-- lelke.

-- Nagyon komolyan mondom: miattad ne szenvedjen csorbát ez a szent egység. Foglald imádságodba!

633	A Római Pápához való hûség világos és határozott kötelezettséget von maga után: megismerni a Pápa gondolatait, melyeket enciklikákban és más okmányokban fejez ki, és megtenni ami rajtunk múlik, hogy minden katolikus hallgasson a Szentatya tanítóhivatalára, és ezekhez a tanításokhoz igazítsa cselekvését az életben.

634	Egész szívbôl kérem mindennap, hogy adja meg nekünk az Úr a nyelvek adományát. A nyelvek olyan adományát, mely nem különbözô nyelvek ismeretében, hanem a hallgatóhoz való alkalmazkodás képességében áll.

-- Nem arról van szó, hogy ,,butaságokat beszéljünk, hogy a köznép megértse'', hanem hogy bölcsen, keresztényül beszéljünk, de mindenki számára hozzáférhetô módon.

-- Ez a nyelveknek az az adománya, melyet kérek az Úrtól és áldott Anyjától fiai számára.

635	Egyesek rosszindulata és sokak tudatlansága: ez Isten és az Egyház ellensége.

-- Szégyenítsük meg a rosszindulatút, világítsuk meg a tudatlan értelmét... Isten segítségével és a magunk erôfeszítésével meg fogjuk menteni a világot.

636	El kell érnünk, hogy minden szellemi pályán legyenek megfelelô emberek, akiknek hamisítatlan keresztény lelkiismeretük van, következetes az életük, és a tudomány fegyvereit az emberiség és az Egyház szolgálatába állítják.

Mert, ahogy annak idején, Jézus földi életében, sohasem fognak hiányozni a világból az új Heródesek, akik arra igyekeznek felhasználni a tudományos ismereteket, még meg is hamisítva ôket, hogy üldözzék Krisztust és övéit.

Micsoda nagy munka vár ránk!

637	A lelkekkel végzett munkádban -- ilyennek kell lennie minden elfoglaltságodnak -- , töltsön el a hit, a remény, a szeretet, mert minden nehézség elhárul.

Hogy megerôsítsen minket ebben az igazságban, a zsoltáros ezt írta: ,,Et Tu, Domine, deridebis eos: ad nihilum deduces omnes gentes'' -- Te, Uram, kineveted ôket: semmivé teszed ôket.

Ezek a szavak megerôsítik a ,,non praevalebunt''-ot -- Isten ellenségei nem vesznek erôt: nincs semmi hatalmuk az Egyház ellen és azok ellen, akik -- Isten eszközeként -- az Egyházat szolgálják.

638	Anyaszentegyházunk, a szeretet nagyszerû terjesztésével hinti az Evangélium magvát az egész világon. Rómától a peremvidékig.

-- Együttmûködve ebben a terjesztésben az egész világon, vidd a Pápához a peremvidéket, hogy az egész föld egyetlen nyáj legyen, egyetlen Pásztorral: egyetlen apostolság!

639	,,Regnare Christum volumus!'' -- azt akarjuk, hogy Krisztus uralkodjék. ,,Deo omnis gloria!'' -- Istennek minden dicsôséget.

A Krisztus fegyvereivel való küzdelemnek -- és gyôzelemnek -- ez az eszménye csak az imádság és az áldozat, a hit és a Szeretet révén válik valósággá.

-- Rajta hát..., imádkozni, hinni, szenvedni és Szeretni!

640	Az Egyház munkája, mindennap, olyan, mint egy nagy szôttes, melyet az Úrnak ajánlunk, mert mi mindnyájan, megkereszteltek, Egyház vagyunk.

-- Ha teljesítjük feladatunkat -- hûségesen és odaadással -- ez a nap szép és hibátlan lesz. -- De ha valaki meglazít egy szálat itt, egy másik ott, egy harmadik amott..., akkor szép szôttes helyett egy szétfoszlott rongydarabunk lesz csupán.

641	Miért nem szánod el magad a testvéri feddés gyakorlására? -- Szenved az ember, ha ilyenben részesül, mert nehéz megalázkodnunk, legalábbis eleinte. Ám gyakorolni ezt a feddést mindig nehezünkre esik. Ezzel mindenki tökéletesen tisztában van.

A testvéri feddés gyakorlása a legjobb mód a segítségre, az imádság és a jó példa után.

642	Tekintettel a bizalomra, mellyel Ô viseltetik irántad, mivel meghívott téged az Egyházba, el kell sajátítanod az érett személy -- emberi és természetfeletti -- mértékletességét, derûjét, erôsségét, okosságát, melyet sokan csak az évek múlásával szereznek meg.

Ne feledd, hogy a keresztény, ahogyan a katekizmusból tanultuk, olyan férfit-nôt jelent, akinek hite van Krisztusban.

643	Akarsz erôs lenni? -- Elôször is vess számot azzal, hogy nagyon gyenge vagy; azután bízz Krisztusban, Aki Atya, Testvér és Mester, és Aki erôssé tesz minket, mert megadja nekünk a gyôzelem eszközeit: a szentségeket. Élj velük!

644	Jól értettelek, mikor bizalmasan azt mondtad nekem: hagyni akarom, hogy átjárjon a Szentmise liturgiája.

645	Az áhítat értéke a Szent Liturgiában!

Egyáltalán nem csodálkozom annak a megjegyzésén, aki néhány napja egy nemrég elhunyt mintaszerû papról ezt mondta: micsoda szent ember volt!

-- Jól ismerte? -- kéredeztem.

-- Nem -- válaszolta -- , de egyszer láttam misézni.

646	Neked, aki kereszténynek mondod magad, élned kell az Egyház Szent Liturgiáját, valódi érdeklôdéssel imádkozva és önmegtagadást vállalva a papokért -- különösen az újmisésekért -- , azokon a napokon, melyeket erre a szándékra ajánlanak, és amikor tudod, hogy elnyerik az egyházi rend szentségét.

647	Ajánld fel az imádságot, az engesztelést és a cselekvést erre a célra: ,,Ut sint unum!'' -- hogy nekünk, keresztényeknek egy akaratunk, egy szívünk, egy lelkünk legyen, -- hogy ,,omnes cum Petro ad Iesum per Mariam!'' -- mindnyájan, egységben a Pápával, Jézushoz menjünk, Mária által.

648	Azt kérdezted tôlem, fiam, mit tehetsz, hogy valóban elégedett legyek veled.

-- Ha az Úr elégedett veled, én is az vagyok. Azt pedig, hogy Ô elégedett-e veled, tudhatod a szíved békéjébôl és örömébôl.

649	Isten emberének nyilvánvaló jellemzôje a lelkében uralkodó béke: ,,a béke'' van benne, és békét ad azoknak, akikkel találkozik.

650	Szokd meg, hogy a szegény ,,gyûlölködôk'' kôdobásaira egy Üdvözlégy kôdobásával válaszolsz.

651	Ne aggódj, ha munkád most terméketlennek tûnik. Ha a vetés életszentségbôl van, nem megy veszendôbe; mások takarítják be majd a termést.

652	Ha kevés megvilágosulást kapsz is az imában, ha erôltetettnek, száraznak tûnik is neked..., szem elôtt kell tartanod, mindig új és biztos tekintettel, hogy milyen szükséges a kitartás áhítatgyakorlataid minden részletében.

653	Felbátorodtál apostoli tevékenységed nehézségei láttán. Így imádkoztál: ,,Uram, Te mindig ugyanaz vagy. Add meg nekem azoknak az embereknek a hitét, akik meg tudtak felelni kegyelmednek, és -- Nevedben -- nagy jeleket, valódi csodákat mûveltek...'' -- És hozzáfûzted: ,,Tudom, hogy megteszed, de azt is tudom, hogy azt akarod, hogy kérjük Tôled, hogy keressünk Téged, hogy erôsen kopogtassunk Szíved ajtaján.''

-- Végül megújítottad elhatározásodat, hogy kitartasz az alázatos és bizakodó imában.

654	Mikor szomorú helyzetben látod magad..., és a gyôzelem órájában is, ismételd: Uram, ne hagyj el, ne távozz tôlem, segíts mint tapasztalatlan teremtményedet, vezess mindig kézenfogva!

655	,,Aquae multae non potuerunt exstinguere caritatem!'' -- a víz ereje nem tudta kioltani a szeretet tüzét. -- Ezeknek a szentírási szavaknak két magyarázatát ajánlom neked. -- Az elsô: múlt bûneid sokasága -- igen megbántad ôket -- nem választ el téged Istenünk Szeretetétôl; a másik: a meg nem értés, az ellenkezés vizei, melyekben esetleg részed van, nem szabad, hogy megszakítsák apostoli munkádat.

656	Befejezni! Befejezni! -- Fiam, ,,qui perseveraverit usque in finem, hic salvus erit'' -- aki mindvégig kitart, üdvözül.

-- És nekünk, Isten fiainak, neked is, megvannak az eszközeink: tetô alá fogjuk vinni a dolgot, mert mindenre képesek vagyunk Abban, Aki megerôsít minket.

-- Az Úrral semmi sem lehetetlen: a dolgok mindig megoldódnak.

657	Néha a közvetlen jövô aggasztónak tûnik, ha elveszítjük az események természetfeletti szemléletét.

-- Tehát, fiam, még egyszer: hit... és több tett. Így biztos, hogy Istenünk, Atyánk továbbra is meg fogja oldani problémáidat.

658	A rendes gondviselés folytonos csoda, de... Ô rendkívüli eszközöket fog alkalmazni, amikor szükséges.

659	A keresztény derûlátás nem édeskés optimizmus, nem is emberi bizalom abban, hogy minden jól fog sikerülni.

Olyan optimizmus az, mely a szabadság tudatában és a kegyelem hatalmának bizonyosságában gyökeredzik, olyan optimizmus, mely arra vezet, hogy önmagunkkal szemben igényesek legyünk, s azon fáradozzunk, hogy minden pillanatban megfeleljünk Isten hívásainak.

660	Az Úr gyôzelmének, Feltámadásának napja végleges. Hol vannak a katonák, akiket a hatóságok ôrségbe állítottak? Hol vannak a pecsétek, melyeket a sírkôre tettek? Hol vannak, akik a Mestert elítélték? Hol vannak azok, akik Jézust keresztre feszítették?... Gyôzelmének színe elôl ezek a szegény szerencsétlenek viharosan elmenekültek.

Töltsön el a remény: Jézus Krisztus mindig gyôz.

661	Ha Máriát keresed, ,,szükségképpen'' megtalálod Jézust, és -- egyre mélyebben -- meg fogod tanulni, mi van Isten Szívében.

662	Mikor egy apostoli munka elvégzésére adod magad, alkalmazd magadra, amit egy istenkeresô ember mondott: ,,Ma lelkigyakorlatot kezdek tartani papoknak. Adja Isten, hogy sok hasznunkra váljék: elôször is nekem magamnak!''

-- És késôbb: ,,Több nap telt el a lelkigyakorlatból. A résztvevôk százhuszan vannak. Remélem, hogy az Úr jó munkát végez a lelkünkben.''

663	Fiam, érdemes alázatosnak, engedelmesnek, készségesnek lenned, érdemes töltekezned az Úr Lelkével, hogy elvidd Ôt -- arról a helyrôl, melyet betöltesz, a munkahelyedrôl -- minden népnek, mely benépesíti a világot!

664	A háborúban vajmi keveset érne az ellenséggel szemben álló katonák bátorsága, ha nem lennének mások, akik, bár látszólag nem vesznek részt a harcban, utánpótlást, élelmet és orvosságot szállítanak a küzdôknek...

-- Oly sok lélek imája és áldozata nélkül nem lesz valódi cselekvô apostolkodás.

665	A csodatevô hatalom! Hány halott, sôt rothadó lelket fel fogsz támasztani, ha megengeded Krisztusnak, hogy cselekedjék benned.

Abban az idôben, mondják az Evangéliumok, az Úr ment, és ôk, a betegek segítségül hívták és keresték. Ma is, keresztény életeddel Jézus az, Aki megy, és ha Ôt követed, sokan meg fogják Ôt ismerni, segítségül fogják hívni, a segítségét fogják kérni, és megnyílik a szemük a kegyelem csodálatos fényeire.

666	Makacsul a magad módján jársz el, s munkád terméketlen.

Engedelmeskedj, légy kezes: ahogyan a gépben is szükséges, hogy minden kerék a maga helyére kerüljön (különben megáll, vagy alkatrészei eltorzulnak; és biztosan nem termel, vagy nagyon gyér a haszna), ugyanúgy ha egy férfit vagy egy nôt kiszakítanak mûködési területérôl, inkább akadálya, mint eszköze lesz az apostoli munkának.

667	Az apostolnak nincs más célja, mint hogy hagyja, hogy az Úr cselekedjék, vagyis, hogy rendelkezésre álljon.

668	Az elsô tizenkettô is idegen volt azokon a vidékeken, ahol hirdették az Evangéliumot, és olyan személyekkel álltak szemben, akik Krisztus tanításával szögesen ellenkezô alapra építették a világot.

-- Nézd: túl ezeken a kedvezôtlen körülményeken, a Megváltás isteni üzenete letéteményeseinek tudták magukat. És az Apostol így kiált: ,,Jaj nekem, ha nem hirdetem az Evangéliumot!''

669	Életünknek a megváltásba társuló, örök hatékonysága csak alázatosságban valósulhat meg, eltûrve, hogy mások felfedezzék az Urat.

670	Isten fiainak apostoli tevékenységükben olyanoknak kell lenniük, mint egyes nagy teljesítményû elektromos erômûveknek, melyek betöltik a világot fénnyel anélkül, hogy ennek forrását látni lehetne.

671	Jézus mondja: ,,Aki titeket hallgat, Engem hallgat.''

-- Még mindig azt hiszed, hogy a te szavaid gyôzik meg az embereket?... Ne feledd továbbá, hogy a Szentlélek tervei szolgálatára a legalkalmatlanabb eszközt is felhasználhatja.

672	Milyen csodálatosan illenek Isten fiaira Szent Ambrusnak ezek a szavai! A nôstény szamárhoz kötött szamárcsikóról beszél, melyre Jézusnak szüksége volt diadalmenetéhez, s ezt a megjegyzést fûzi hozzá: ,,Csak az Úr parancsa oldozhatta el. Az Apostolok keze oldotta el. Ilyesmihez megfelelô életmódra és sajátos kegyelemre van szükség. Légy te is apostol, hogy megszabadíthasd a rabokat.''

-- Engedd meg, hogy egy megjegyzést fûzzek ehhez a szöveghez: hányszor kell Jézus parancsára feloldanunk a lelkek kötelékeit, mert Neki szüksége van rá diadalmenetéhez! Legyen a kezünk apostoli kéz, de a tetteink meg az életünk is... Akkor Isten meg fogja adni nekünk az apostoli kegyelmet is, hogy széttörjuk a megláncoltak bilincseit.

673	Soha nem tulajdoníthatjuk önmagunknak a köztünk járó Jézus hatalmát. Az Úr elhalad, és átformálja a lelkeket, mikor mindnyájan a közelébe megyünk, egy szívvel, egy érzéssel, azzal a közös vággyal, hogy jó keresztények legyünk: de Ô az, nem te, nem is én. Jézus az, aki áthalad!

-- Továbbá, Ô itt marad szívünkben -- a tiédben és az enyémben -- és tabernákulumainkban.

-- Jézus az, Aki áthalad, és Jézus az, Aki itt marad. Itt marad benned, mindannyiotokban és bennem is.

674	Az Úr társaivá akart tenni minket a megváltásban.

Ezért, hogy segítsen megértenünk ezt a csodálatos dolgot, arra indítja az evangélistákat, hogy annyi nagy csodát beszéljenek el. Onnan vehetett kenyeret, ahonnan akart..., de nem tette! Emberi együttmûködést keres: szüksége van egy gyerekre, egy fiúra, néhány darab kenyérre és néhány halra.

-- Szüksége van rád és rám, és Isten! -- Ennek arra kell indítani minket, hogy nagylelkûen feleljünk meg kegyelmeinek.

675	Ha segítesz Neki, még ha valami aprósággal is, ahogyan az Apostolok tették, Ô kész csodákat tenni, megszaporítani a kenyeret, megváltoztatni a szándékokat, megvilágosítani a legelhomályosultabb értelmeket, elérni -- rendkívüli kegyelemmel -- , hogy képesek legyenek igaz életre, akik sohasem voltak azok.

Minderre... és még többre is, ha segíted azzal, amid van.

676	Jézus meghalt. Holttest. A szent asszonyok már nem reméltek semmit. Látták, hogyan bántalmazták, és hogyan feszítették keresztre: mennyire a szemük elôtt volt az elszenvedett Passió erôszakossága.

Tudták azt is, hogy katonák ôrizték a helyet, tudták, hogy a sírt teljesen lezárták: ki hengeríti el nekünk a követ a bejárattól -- kérdezték egymástól, mert a szikla igen nagy volt. Mégis..., mindezek ellenére, oda mennek, hogy Vele legyenek.

Nézd, a nehézségek -- nagyok és apróbbak -- rögtön látszanak..., de ha van szeretet, nem állunk meg az akadályok elôtt, hanem merészen, határozottan, bátran elôre megyünk: nem ismered el, hogy elfog a szégyen, mikor ezeknek az asszonyoknak a lendületére, rettenthetetlen bátorságára gondolsz?

677	Mária, a te Édesanyád el fog vezetni téged Jézus Szeretetére. És ott ,,cum gaudio et pace'' -- örömben és békében leszel, mindig ,,hordozni fognak'' -- mert magadban beleesnél és belesüllyednél az iszapba -- nagy léptekkel, hogy higgy, szeress és szenvedj.


Munka

678	Szent Pál tanításából tudjuk, hogy meg kell újítanunk a világot Krisztus szellemében, s hogy az Urat minden fölé és mindennek a mélyébe kell helyeznünk.

-- Úgy látod, ezt teszed foglalkozásodban, hivatásbeli munkádban?

679	Miért nem próbálod egész életedet Isten szolgálatává tenni: a munkát és a pihenést, a sírást és a mosolyt?

-- Meg tudod tenni..., és meg kell tenned!

680	Minden egyes teremtménynek, a jelen élet minden eseményének, kivétel nélkül, lépcsôfoknak kell lennie, mely Istenhez vezet, mely arra visz, hogy megismerd és szeresd Ôt, adj hálát Neki, s légy rajta, hogy mindenki megismerje és szeresse.

681	Kötelesek vagyunk dolgozni, mégpedig lelkiismeretesen, felelôsségérzettel, szeretettel és kitartással, nemtörôdömség és könnyelmûség nélkül: a munka ugyanis Isten parancsa, és Istennek, mint a zsoltáros mondja, ,,in laetitia'' -- örömmel kell engedelmeskedni!

682	Krisztusért meg kell szereznünk minden nemes emberi értéket.

683	Mikor tényleg éljük a szeretetet, nem marad idônk, hogy önmagunkat keressük; nincs helye bennünk a gôgnek; nem gondolunk másra, mint a szolgálat alkalmaira!

684	Minden tevékenységnek -- akár fontos emberileg nézve, akár nem -- számodra az Úr és az emberek szolgálatának eszközévé kell válnia: és ez fontosságuk valódi mércéje.

685	Dolgozz mindig és mindenben áldozatosan, hogy Krisztust minden emberi tevékenység csúcsára helyezd.

686	A kegyelemre való válasz a nap apró dolgaiban is áll, melyek jelentéktelennek látszanak, de amelyekben mégis megvan a Szeretet transzcendenciája.

687	Ne feledjük, hogy az emberi szempontból méltó, nemes és tisztességes munkát a természetfeletti rendbe lehet -- és kell -- emelni, hogy így isteni foglalatossággá váljék.

688	Amikor Urunk és Mintaképünk, Jézus, úgy növekedett és élt, mint egy közülünk, kinyilatkoztatta nekünk, hogy az emberlétnek -- a tiednek -- , a közönséges és rendes elfoglaltságoknak isteni, örökkévaló értelme van.

689	Csodáld Atyánk, Istenünk jóságát: nem tölt el örömmel az a bizonyosság, hogy házad, családod, országod, melyeket bolondul szeretsz, szentek lehetnek?

690	Lányom, családot alapítottál, Hadd emlékeztesselek arra, hogy bennetek, nôkben -- jól tudod -- nagy erô van, melyet sajátos édességbe tudtok burkolni, hogy ne vegyék észre. És ezzel az erôvel férjetekbôl és fiaitokból Isten eszközeit vagy ördögöket tudtok csinálni.

-- Te mindig Isten eszközeivé fogod tenni ôket: az Úr számít segítségedre.

691	Megindító, hogy az Apostol a keresztény házasságot ,,sacramentum magnum''-nak -- nagy szentségnek nevezi. Ebbôl én arra következtetek, hogy a szülôk munkája nagyon fontos.

-- Részesültök Isten teremtô hatalmában, és ezért az emberi szerelem szent, nemes és jó: a szív öröme, melyrôl az Úr -- szeretô gondviselésével -- úgy akarja, hogy néhányan szabadon lemondjunk róla.

-- Minden gyermek, akivel Isten megajándékoz benneteket, nagy Isten-áldása: ne féljetek attól, hogy gyermekeitek lesznek!

692	Házaspárokkal folytatott beszélgetéseimben ismételten el szoktam mondani, hogy amíg ôk és gyermekeik élnek, segíteniük kell egymást, hogy szentek legyenek, noha tudjuk, hogy a földön egyikünk sem lesz szent. Nem fogunk mást tenni, mint küzdeni, küzdeni és küzdeni.

-- És hozzáteszem: ti keresztény anyák és apák nagy lelki motor vagytok, mely ellátja tieiteket isteni erôvel a küzdelemre, a gyôzelemre, hogy szentek legyenek. Ne okozzatok nekik csalódást!

693	Ne félj szeretni a lelkeket az Ô kedvéért, ne aggódj, ha tieidet egyre jobban szereted, csak bármennyire szereted is ôket, Ôt szeresd több milliószor inkább.

694	,,Coepit facere et docere'' -- Jézus elkezdett cselekedni és azután tanítani: te meg én példával kell, hogy tanúságot tegyünk, mert nem élhetünk kettôs életet: nem taníthatjuk azt, amit nem valósítunk meg a gyakorlatban. Más szóval azt kell tanítanunk, amit legalábbis igyekszünk gyakorlatra váltani.

695	Keresztény ember: köteles vagy mintaszerû lenni minden területen, állampolgárként is, a közjóra irányuló törvények teljesítésében.

696	Lévén, hogy annyira igényes vagy a tekintetben, hogy még a közlekedési eszközön is, teljesítsék a többiek a kötelességeiket -- azt állítod: kötelesség -- , próbáltál-e már gondolni arra, hogy megtartod-e a munkaidôdet, és lelkiismeretesen töltöd-e?

697	Teljesítsd minden állampolgári kötelességedet, s ne akard kivonni magad egyikük teljesítése alól sem; és gyakorold minden jogodat a közösség javára, nem tekintve el oktalanul egyiktôl sem.

-- Ebben is keresztény tanúságot kell tenned.

698	Ha idôben meg akarjuk szentelni a munkát, ennek szükségképpen elsô feltétele: dolgoznunk kell, méghozzá jól! Emberi és természetfeletti derûvel.

699	Szereteted legyen kedves: ajkadról soha ne hiányozzék, a kellô óvatossággal és természetességgel, még ha belül sírsz is, egy mosoly mindenki számára, egy nem fukarkodó szolgálat.

700	Az a félig végzett munka csak karikatúrája annak az áldozatnak, melyet Isten kér tôled.

701	Ha azt állítod, hogy Krisztust akarod követni..., és megelôz az idô, a langyosság útján jársz.

702	A hivatásbeli tevékenységek -- a háztartási munka is elsôrangú hivatás -- a teremtett ember méltóságának tanúságai, alkalmak a személyiség fejlôdésére; az egység kötelékét teremtik meg másokkal; javak forrásai; eszközök, melyekkel hozzájárulunk annak a társadalomnak a megjobbításához, melyben élünk, és részt veszünk az egész emberiség fejlôdésének elômozdításában...

-- A keresztény számára ezek a távlatok még szélesebbek és tágasabbak, mert a munka -- melyet Krisztus mint megváltott és megváltó valóságot vett magára -- a szentség eszközévé és útjává, megszentelhetô és megszentelô konkrét tevékenységgé alakul át.

703	Az Úr azt akarta, hogy mi, akik fiai vagyunk, akik megkaptuk a hit ajándékát, megmutassuk a teremtés eredendô, optimista látásmódját, a ,,világ iránti szeretetet'', mely a kereszténységben dobog.

-- Ezért hát soha ne hiányozzék a lendület hivatásbeli munkádból és a földi ország építésére irányuló igyekezetedbôl.

704	Ügyelj, nehogy hivatásbeli sikereid vagy sikertelenségeid -- melyek nem fognak elmaradni -- elfelejtessék veled akár egy pillanatra is, hogy mi munkád igazi célja: az Isten dicsôsége!

705	A munkában való keresztény felelôsség nem pusztán a munkaidô kitöltésében áll, hanem a munka technikai és hivatásbeli hozzáértéssel való végzésében... és, fôleg, az Isten iránti szeretettel végzett munkában.

706	Milyen fájdalmas dolog agyonütni az idôt, mely Isten drága ajándéka!

707	Mivel minden tisztességes foglalkozást meg lehet és meg kell szentelni, Isten egyetlen gyermekének sincs joga azt mondani: nem tudok apostolkodni.

708	Krisztus rejtett életébôl le kell vonnod ezt a másik következtetést is: ne siess..., még ha igyekszel is!

Vagyis, a belsô élet minden elôtt; a többi, az apostoli munka, záradék.

709	Közelítsd meg e világ problémáit természetfeletti érzékkel és az erkölcsi szabályok szerint, melyek nem fenyegetik és nem zúzzák össze a személyiséget, noha mederbe terelik.

-- Így magávalragadó életerôt kap magatartásod, és megerôsödve fogsz járni a helyes úton.

710	Urunk, Istenünk azt akarja, hogy szent légy, hogy így megszentelj másokat. -- Ezért szükséges, hogy -- bátran és ôszintén -- nézd önmagad, nézd Urunkat Istenünket..., és azután, csak azután, nézd a világot.

711	Fejleszd nemes, emberi tulajdonságaidat. Ezek szolgálhatnak alapul megszentelôdésed épületéhez. Ugyanakkor emlékezz arra, hogy -- mint már máskor is mondtam neked -- Isten szolgálatában mindent el kell égetni, még a ,,mit fognak szólni''-t is, az úgynevezett jó hírnevet is, ha szükséges.

712	Képzésre van szükséged, mert mély felelôsségérzettel kell rendelkezned, mely elômozdítja és bátorítja a katolikusok tevékenységét a közéletben, kellôképpen tiszteletben tartva ki-ki szabadságát, és emlékeztetve mindenkit, hogy hitüknek megfelelôen kell eljárniuk.

713	Hivatásbeli munkád révén, melyet minden lehetô természetfeletti és emberi tökéletességgel végzel, keresztény viszonyítási alapot adhatsz -- és kell is adnod -- ott, ahol hivatásodat vagy mesterségedet gyakorlod.

714	Mint keresztény köteles vagy közbelépni, nem tartózkodni, hanem megadni közremûködésedet a közjó készséges, személyes szabadsággal végzett szolgálatára.

715	Nekünk, Isten fiainak, akik ugyanolyan állampolgárok vagyunk, mint a többiek, ,,félelem nélkül'' részt kell vennünk az emberek minden tisztességes tevékenységében és szervezetében, hogy Krisztus jelenvalóvá váljék bennük.

Ha hanyagságból vagy lustaságból nem ejti szerét szabadon mindegyikünk, hogy részt vegyen az emberi mûvekben és döntésekben, melyektôl a társadalom jelene és jövôje függ, Urunk szigorúan számon fogja kérni tôlünk.

716	Mély alázattal -- erôsen, mint a Zsoltár mondja, az Úrnak, a mi Istenünknek nevében, és nem ,,szekerekkel és lovakkal dicsekedve'' -- azon kell lennünk, emberi szempontoktól nem befolyásolva, hogy ne legyenek a társadalomban olyan zugok, melyekben Krisztust nem ismerik.

717	Szabadon és hajlamaidnak vagy tulajdonságaidnak megfelelôen kapcsolódj be tevékenyen és hatékonyan országod tisztességes hivatalos -- vagy magánegyesületeibe; részvételed teljesen keresztény jellegû legyen: ezek a szervezetek sohasem teljesen közömbösek az emberek evilági és örök java szempontjából.

718	Fáradozz azon, hogy azok az emberi intézmények és struktúrák, amelyekben dolgozol és teljes polgárjoggal mozogsz, azokhoz az elvekhez igazodjanak, melyek a keresztény életfelfogás számára irányadók.

Így, ne kételkedj benne, biztosítod az embereknek a méltóságukhoz illô életmód eszközeit, és lehetôvé teszed sok lélek számára, hogy Isten kegyelmével, személyes választ adjon keresztény hivatására.

719	Keresztényi és állampolgári kötelesség védeni és kijavítani, kegyeleti és kulturális szempontból, az utak és ösvények mentén itt-ott megtalálható mûemlékeket -- feszületeket, Mária-képeket stb. -- , és helyreállítani azokat, melyeket a barbárság vagy az idô lerombolt.

720	Bátran szembe kell szállni a ,,züllés szabadságaival'', melyek a szabadosság leányai, a rossz szenvedélyek unokái, az eredeti bûn dédunokái..., és így, mint látjuk, egyenesen az ördögtôl származnak.

721	Tárgyilagosságból, és hogy további kárt ne okozzanak, ismételten hangsúlyozom, hogy nem kell reklámot csinálni Isten ellenségeinek, sem ,,hozsannázni'' ôket..., még haláluk után sem.

722	Ma Anyánkat, az Egyházat társadalmi téren több ország kormánya támadja. Ezért küldi Isten fiait -- téged -- küzdeni és terjeszteni az igazságot ezekben a körökben.

723	Egyszerû állampolgári mivoltod miatt, éppen emiatt a ,,laikus'' voltod miatt -- mert nem vagy sem jobban, sem kevésbé laikus a munkatársaidnál -- , legyen bátorságod, mégpedig néha nem is kevés, hogy ,,kézzelfoghatóvá'' tedd a hitedet: legyenek láthatóak jó tetteid és az ok is, mely azokra indít téged.

724	Isten gyermekének -- neked -- nem szabad félni olyan -- hivatásbeli, társadalmi -- környezetben élni..., mely a sajátja: soha nincs egyedül!

-- Urunk, Istenünk, aki mindig melletted van, megadja neked az eszközöket, hogy hûséges légy Hozzá, és Hozzá vezesd a többieket.

725	Mindent Szeretetbôl! Ez az életszentség, a boldogság útja.

Ebbôl a szempontból nézd szellemi munkádat, a lélek legmagasabb foglalatosságait és a legföldiesebb dolgokat, melyeket mindnyájunknak szükségképp el kell végeznünk, s elégedetten és békében fogsz élni.

726	Mint keresztény, a hit és az erkölcs határain belül, engedhetsz mindenben, ami a tiéd, mégpedig egész szívvel...: de abban, ami Jézus Krisztusé, nem engedhetsz!

727	Mikor parancsolnod kell, ne alázz meg másokat: viselkedj finoman, tartsd tiszteletben annak értelmét és akaratát, aki engedelmeskedik.

728	Világos, hogy anyagi eszközöket kell alkalmaznod. -- De igyekezz nagyon azon, hogy elszakadj mindattól, ami földi, hogy mindig Isten és az emberek szolgálatára gondolva használd azokat.

729	Tervezni mindent? -- Mindent -- mondtad. -- Rendben van; szükséges az okosság gyakorlása, de tartsd szem elôtt, hogy az emberi vállalkozásokban, akár nehezek, akár átlagosak, mindig van egy adag elôre nem látható elem..., és hogy a kereszténynek nem szabad eltorlaszolnia a reménység útját, sem pedig elvonatkoztatnia az isteni Gondviseléstôl.

730	Olyan természetfeletti szemlélettel kell dolgoznod, mely csak azért teszi lehetôvé, hogy teljesen tevékenységednek szenteld magad, hogy istenivé tedd azt: így ami földi, istenivé, ami evilági, örökkévalóvá válik.

731	Az Istent szolgáló mûvek soha nem mennek tönkre pénzhiány miatt: a jó szellem hiánya miatt mennek tönkre.

732	Nem örülsz, hogy ilyen közelrôl megtapasztalod Jézus szegénységét?... Milyen szép még a szükségeset is nélkülözni! De úgy mint Ô: rejtve és csendesen.

733	Az ôszinte vallásosság, az igazi Isten szeretet arra indít, hogy dolgozzunk, hogy teljesítsük -- ha nehezünkre esik is -- mindennapi kötelességünket.

734	Sokszor hangsúlyozták már, milyen veszélyesek a tettek belsô élet nélkül, mely lélekkel töltené meg ôket: de hangsúlyozni kellene a belsô élet veszélyét is -- feltéve, hogy megvan -- tettek nélkül.

735	A belsô élet nem távolít el minket földi foglalatosságainktól: arra vezet, hogy jobban végezzük ôket!

736	Léted nem mindig azonos tettek ismétlése, mert minden tettnek igazabbnak, hatékonyabbnak, szeretetteljesebbnek kell lennie, mint az elôzônek. -- Minden nap új fény, új lendület! Érte!

737	Mindennap tégy meg minden lehetôt, hogy megismerd Istent, hogy ,,látogasd Ôt'', hogy minden pillanatban szerelmesebb légy, és ne gondolj másra, mint az Ô Szerelmére és dicsôségére.

Meg fogod valósítani, fiam, ezt a programot, ha semmi áron nem hagyod el imádságaid idejét, Istennel való együttlétedet (fohászokkal és lelki áldozásokkal, hogy lángra gyúlj), nyugodtan átélt Szentmisédet, Érte jól végzett munkádat.

738	Nem fogom soha osztani -- ha tiszteletben tartom is -- azok véleményét, akik elválasztják az imádságot a tevékeny élettôl, mintha összeférhetetlenek volnának.

Nekünk, Isten fiainak, szemlélôdôknek kell lennünk: olyan embereknek, akik a tömeg lármája közepette meg tudják találni a lélek csöndjét, állandó párbeszédben az Úrral; s tudnak úgy tekinteni Rá, ahogyan az ember Apjára, a Barátjára néz, akit bolondul szeret.

739	A vallásos ember, aki nem bigottan jámbor, hivatásbeli kötelességét teljesíti, mert tudja, hogy ez a munka Istenhez szálló imádság.

740	Istengyermeki állapotunk -- ismétlem -- elvezet minket arra, hogy szemlélôdô lelkületünk legyen minden emberi tevékenység közepette -- fényünk, sónk, kovászunk, az imádság, az önmegtagadás, a vallási és hivatásbeli kultúra révén -- , s így megvalósítsuk ezt a programot: minél inkább belemerülünk a világba, annál inkább Istenéi kell, hogy legyünk.

741	A tiszta arany és a gyémántok a föld méhében találhatók, nem kéznyújtásnyira.

Életszentséged mûve, a magad és a mások számára, ennek a szürke, mindennapi, normális és rendes munkádnak a serénységétôl és vidámságától függ.

742	Mindennapi tevékenységünkben sokkal nagyobb hatalomra van szükségünk, mint a legendás Mídás királyé volt: ô arannyá alakította át, amihez csak hozzáért.

-- Nekünk megszokott mindennapunk emberi munkáját kell -- szeretettel -- Isten örök jelentôségû mûvévé alakítanunk.

743	Ha felteszed magadban, életedben minden alkalmas lehet arra, hogy felajánld az Úrnak, alkalmul szolgálhat arra, hogy párbeszédet folytass mennyei Atyáddal, Akinél mindig készenlétben vannak az új megvilágosítások, és meg is adja azokat.

744	Dolgozz vidáman, békésen, Isten jelenlétében.

-- Így jó értelemben megvalósítod feladatodat is: el fogod végezni, még ha fáradtságtól legyengülve is, jól fogod befejezni..., és mûveid kedvesek lesznek Isten elôtt.

745	A nap folyamán állandó beszélgetést kell folytatnod az Úrral. Táplálkozzék ez azokból a körülményekbôl is, melyek között hivatásbeli tevékenységed folyik.

-- Menj gondolatban a Tabernákulum elé..., és ajánld fel az Úrnak azt a munkát, melyen éppen dolgozol.

746	Onnan, a munkahelyedrôl fusson szíved az Úrhoz, a Tabernákulumhoz, hogy különcködés nélkül elmondd Neki: Jézusom, szeretlek.

-- Ne félj így nevezni Ôt: Jézusom -- és gyakran elismételni ezt Neki!

747	Egy pap, a zsolozsma mondása közben így akarta magát az imádságnak szentelni: ,,Az elején mindig azt fogom mondani: »Úgy akarok imádkozni, ahogyan a szentek imádkoznak«, azután pedig Ôrangyalomat fogom hívni, hogy énekelje velem az Úr dicséretét.''

Próbáld meg ezt te is szóbeli imádságodban, és hogy növeld Isten jelenlétét munkádban.

748	Hívást kaptál Istentôl egy konkrét útra: menj a világ minden útkeresztezôdésére s közben légy -- hivatásbeli munkád által -- szilárdan Istenben.

749	Sohasem téveszd szem elôl a természetfeletti nézôpontot. -- Ellenôrizd szándékodat, ahogyan ellenôrzik a hajó pályáját a nyílt tengeren: a csillagot nézve, Máriára tekintve. És biztos lehetsz benne, hogy mindig révbe érkezel.


Olvasztótégely

750	Nem kérem Tôled, Uram, hogy vedd el tôlem az érzelmeket, mert azokkal szolgálni tudok Neked, de finomítsd meg ôket olvasztótégelyben.

751	Isten minden csodás tette és a mi összes csôdjeink láttán el kell ismernünk: Te vagy a mindenem: használj engem, ahogy akarsz! -- És nem lesz többé magány számodra, számunkra.

752	A szentség nagy titka ebben áll: egyre inkább hasonlítani Hozzá, Aki az egyetlen szeretetreméltó Minta.

753	Mikor imádkozni kezdesz, és nem látsz semmit, és nyugtalannak és száraznak érzed magad, ez a helyes út: ne gondolj magadra, hanem fordítsd tekintetedet Megváltónk, Jézus Krisztus Szenvedésére.

Légy meggyôzôdve róla, hogy mindnyájunktól azt kéri, amit három legszeretettebb Apostolától az Olajfák hegyén: ,,Virrasszatok és imádkozzatok.''

754	Mikor a Szent Evangéliumot kinyitod, gondold meg, hogy amirôl ott szó van -- Krisztus tetteit és szavait -- nem csupán tudnod kell, hanem élned is. Mindent, minden egyes elôadott szakaszt azért gyûjtöttek össze, részletrôl részletre, hogy te megtestesítsd életed konkrét körülményei között.

-- Az Úr meghívott minket, katolikusokat, hogy közelrôl kövessük Ôt, és ebben a Szent Szövegben megtalálod Jézus Életét; de meg kell benne találnod a magad életét is.

Te is meg fogod tanulni feltenni azt a szeretetteljes kérdést, amit az Apostol: ,,Uram, mit akarsz, hogy cselekedjem?...'' -- Isten akaratát! -- fogod hallani ellentmondást nem tûrô módon lelkedben.

Vedd hát naponta az Evangéliumot, olvasd, és élj szerinte, mint konkrét vezérfonal szerint. -- A szentek így tettek.

755	Ha valóban azt akarod, hogy szíved biztosan reagáljon, azt tanácsolom, helyezd magad az Úr valamelyik Sebébe: így bensôséges kapcsolatba kerülsz Vele, Belé kapaszkodsz, hallod Szíve dobbanását..., és követni fogod mindenben, amit kérni akar tôled.

756	Számunkra, akik szeretjük Jézust, a ,,gondûzô'' kétségtelenül az imádság.

757	A Kereszt Krisztus apostoli életét jelképezi olyan erôvel és igazsággal, mely lelket és testet elbûvöl, még akkor is, ha néha erôfeszítésbe kerül, és érezzük a súlyát.

758	Megértem, hogy Szeretetbôl együtt kívánsz szenvedni Krisztussal: odatenni válladat Közé és az Ôt ostorozó hóhérok közé; a te fejedet tartani a töviskorona alá az Övé helyett; a te kezedet, a te lábadat a szögezésre;... vagy legalább Szent Anyánkkal, Máriával állni a Kálvárián, és istengyilkossággal vádolni magad bûneid miatt..., és szenvedni és szeretni.

759	Azt mondtad: feltettem magamban, hogy gyakrabban látogatom a Vígasztalót, és kérem megvilágosításait.

-- Jól van: de ne feledd, fiam, hogy a Szentlélek a Kereszt gyümölcse.

760	A jóízû, a lelket boldoggá tevô szeretet a fájdalmon alapul: nincs szeretet lemondás nélkül.

761	Krisztus a Keresztre szegezve. És te?...: még mindig teljesen kedvteléseid foglalnak el? Jobban mondva: kedvteléseid tartanak odaszegezve!

762	Nem lehetünk édeskés keresztények, nem szabad, hogy azok legyünk: logikus, hogy a földön legyen fájdalom és kereszt.

763	Életünkben számot kell vetnünk a Kereszttel. Aki nem veszi számításba a Keresztet, nem keresztény..., és nem fogja tudni elkerülni a találkozást a ,,maga keresztjével'', melyen kétségbe fog esni.

764	Most, amikor a Kereszt komoly, súlyos, Jézus úgy rendezi a dolgokat, hogy eltöltsön minket békességgel: Cirenei Simonunkká válik, hogy a teher könnyebb legyen.

Mondd hát Neki, telve bizalommal: Uram, miféle Kereszt ez? Kereszt kereszt nélkül. Mostantól, hogy megtanultam a Rád hagyatkozás receptjét, segítségeddel, minden keresztem mindig ilyen lesz.

765	Újítsd meg lélekben egy barátunk régi elhatározását: Uram, a szenvedést akarom, nem a látványosságot.

766	Ha Keresztünk van, örömünk van: Te vagy a miénk, Urunk!

767	Ami az embert igazán boldogtalanná teszi -- sôt egy egész társadalmat is -- , az a jólét zaklatott és önzô keresése: az igyekezet mindennek eltüntetésére, ami kellemetlenséget okoz.

768	A Szeretet útját Áldozatnak hívják.

769	A Kereszt, a Szent Kereszt, nehéz!

-- Egyrészt, az én bûneim. Másrészt, Anyánk, az Egyház szenvedéseinek szomorú realitása; oly sok katolikus apátiája, akiknek ,,akarat nélküli akaratuk'' van; az elválás -- különbözô okokból -- a számunkra kedves személyektôl; a betegségek és a bánatok, a sajátjaink és a másoké...

A Kereszt, a Szent Kereszt, nehéz: ,,Fiat, adimpleatur...!'' -- Legyen, teljesedjék be, dicsértessék és dicsôüljön meg örökre mindenben Isten legigazságosabb és legszeretetreméltóbb Akarata! Amen, Amen.

770	Mikor oda megyünk, ahová Krisztus megy, mikor nincs többé beletörôdés, hanem a lélek hozzáhasonul a Kereszthez -- a Kereszt alakját veszi fel -- ; mikor az ember szereti Isten Akaratát; mikor szereti a Keresztet..., akkor, csak akkor, Ô hordozza azt.

771	Egyesítsd a fájdalmat -- a külsô vagy belsô Keresztet -- Isten Akaratával egy nagylelkû ,,fiat''-tal, és el fog tölteni az öröm és a béke.

772	Krisztus igazi Keresztjének biztos jele: a derû, a béke mély érzése, a bármilyen áldozatra kész szeretet, a magából Jézus Oldalából fakadó nagy hatékonyság, és mindig -- nyilvánvaló módon -- az öröm: olyan öröm, mely annak tudásából ered, hogy aki valóban odaadja magát, az közel van a Kereszthez, és ezért közel van Urunkhoz.

773	Ne mulaszd el meglátni és örömmel fogadni annak a Királynak a különös szeretetét, Aki egész életed során folytonosan megjelöli testedet és lelkedet a Szent Kereszt királyi pecsétjével.

774	,,Egy kis Feszületet viselek -- írta egy barátom -- , a használattól és a csókoktól teljesen elkopott korpusszal, melyet még apám örökölt édesanyja halálakor, aki állandóan használta.

Mivel nem értékes darab, és nagyon kopott, nem merném senkinek odaajándékozni, és így -- mikor nézem -- növekszik szeretetem a Kereszt iránt.''

775	Egy szomorú pillanatban egy pap így imádkozott: ,,Jöjjön, Jézusom, az a Kereszt, amit Te akarsz: mostantól örömmel fogadom, és megáldom papságom drága áldásával.''

776	Ha kemény csapás, Kereszt ér, ne szomorkodj! Ellenkezôleg, derûs arccal adj hálát az Úrnak.

777	Tegnap láttam egy képet a halott Jézusról, mely elbûvölt. Egy angyal, kimondhatatlan bánattal, megcsókolja a bal kezét; egy másik a Megváltó lábánál egy szöget tart, amit a Keresztbôl húztak ki. A kép elôterében pedig, könyökölve egy gyermek angyalka sír Krisztus felé fordulva.

Azt kértem az Úrtól, hogy valaki ajándékozza nekem azt a képet: szép, és vallásos lelkületet áraszt. -- Elszomorodtam, mikor megtudtam, hogy valaki, akinek vételre ajánlották ezt a vásznat, elutasította, mondván: ,,Egy holttest!'' Számomra mindig az Élet leszel.

778	Uram -- nem számít, ha ezerszer ismétlem is -- : együtt akarok lenni Veled a szenvedésben, a Passió és a Kereszt megaláztatásaiban és kegyetlenségeiben.

779	A Keresztet megtalálni annyi, mint Krisztust megtalálni.

780	Jézusom, isteni Véred járja át ereimet, hogy minden pillanatban megéljem a Kereszt nagylelkûségét.

781	A Kereszten meghalt Jézus színe elôtt könyörögj, hogy Krisztus Élete és Halála legyen mintája és ösztönzôje életednek és az isteni Akaratra adott válaszodnak.

782	Emlékezz rá a fájdalom és az engesztelés órájában: a Kereszt a Megváltó Krisztus jele. Megszûnt a rossz jelképének lenni, hogy a gyôzelem jele legyen.

783	Ételedet fûszerezd meg az önmegtagadás ,,finomságával''.

784	Nem vall bûnbánó lelkületre, ha egyes napokon nagy önmegtagadásokat végzünk, másokon pedig elhagyjuk azokat.

-- A bûnbánó lelkület azt jelenti, hogy mindennap le tudjuk gyôzni magunkat, nagy és kicsiny dolgokat ajánlva fel szeretetbôl és színpadiasság nélkül.

785	Ha apróságainkat -- a nagy és a jelentéktelen kellemetlenségeket -- egyesítjük az Úr nagy szenvedéseivel, aki az Áldozat -- mert Ô az egyetlen Áldozat -- , akkor értékük megnô, kinccsé válnak, s akkor szívesen, eleganciával fogjuk magunkra venni Krisztus Keresztjét.

-- És így nem lesz szomorúság, melyet nem fogunk gyorsan leküzdeni; és semmi és senki nem fogja tudni elvenni békénket és vidámságunkat.

786	Ahhoz, hogy Apostol légy -- mint Szent Pál tanítja -- , a megfeszített Krisztust kell hordoznod magadban.

787	Igaz! A Szent Kereszt hozza életünkbe a félreérthetetlen megerôsítését annak, hogy Krisztuséi vagyunk.

788	A Kereszt nem szomorúság, nem is kellemetlenség, nem is keserûség... Az a szent fa, melyen Jézus Krisztus gyôz... és amelyben mi is gyôzünk, mikor örömmel és nagylelkûen fogadjuk, amit Ô küld nekünk.

789	A Szent Áldozaton kívül, láttad, hogy Hitedtôl és Szeretetedtôl -- vezeklésedtôl, imádságodtól és tevékenységedtôl -- is jelentôs részben függ hozzátartozóid kitartása, és néha még a földi élete is.

-- Áldott Kereszt, melyet Uram, Jézus -- Ô -- , meg te meg én kell, hogy hordozzunk.

790	Ó, Jézusom, a Szeretet bolondságának máglyája akarok lenni! Azt akarom, hogy puszta jelenlétem lángra lobbantsa a világot, sok kilóméteres körzetben, olthatatlan tûzzel. Tudni akarom, hogy a Tied vagyok. Aztán, akár jöjjön a Kereszt...

-- Nagyszerû út: szenvedni, szeretni és hinni.

791	Mikor beteg vagy, ajánld fel szeretettel szenvedéseidet, s azok Isten tiszteletére felszálló tömjénfüstté válnak, mely megszentel téged.

792	Mint Isten gyermekének, az Ô kegyelmével, vágyaidban és tetteidben erôs férfinek vagy nônek kell lenned.

-- Nem vagyunk üvegházi növények. A világban élünk, ki kell, hogy legyünk téve minden szélnek, a melegnek és a hidegnek, az esônek és a ciklonoknak..., de hûségeseknek kell lennünk Istenhez és Egyházához.

793	Mennyire fájnak a gúnyos szavak, még ha az alázat igyekszik is szeretni ôket!

-- Ne csodálkozz: ajánld fel ôket Istennek.

794	Nagyon megbántott téged a gúnyolódás... -- Ez azt jelenti, hogy túl hamar elfelejted, ki vagy.

795	A vádakkal szemben, melyeket igazságtalannak tartunk, vizsgáljuk meg magatartásunkat Isten elôtt, ,,cum gaudio et pace'' -- vidám derûvel, és igazítsuk helyre azt, ha a szeretet azt sugallja, még akkor is, ha ártatlan dolgokról van szó.

-- Küzdjünk azért, hogy napról napra szentebbek legyünk: és aztán ,,beszéljenek csak'', még ha alkalmazni lehetne is rájuk a boldogságot: ,,beati estis cum... dixerint omne malum adversus vos mentientes propter me'' -- boldogok vagytok, ha rágalmaznak titeket miattam.

796	Valaki azt mondta -- nem emlékszem, hogy ki és hol -- , hogy az ármánykodás vihara azok ellen dühöng, akik kiválóak, mint ahogyan az orkán is a legmagasabb fenyôket ostorozza.

797	Intrikák, szennyes félremagyarázások -- a magyarázó közönséges szívének mértékére szabva -- hitvány suttogások... -- Olyan jelenet ez, mely sajnos különféle környezetben megismétlôdik: nem dolgoznak, és mást sem hagynak dolgozni.

Elmélkedd át nyugodtan a zsoltár szavait: ,,Istenem, idegen vagyok testvéreim számára, külföldi anyám fiai számára. Mert buzgóság emészt el házadért, rám hullanak a Téged gyalázók bántalmai''..., és dolgozz tovább.

798	Nem lehet jót tenni, még ha mindenki jó lélek is, a pletykák szent Keresztje nélkül.

799	,,In silentio et in spe erit fortitudo vestra'' -- a csendben és a kitartásban lesz a ti erôtök..., biztosítja övéit az Úr. Hallgatni és bízni: két alapvetô fegyver a viszontagságok idején, mikor emberi erôforrásaid felmondják a szolgálatot.

A siránkozás nélkül viselt szenvedés is -- nézd Jézust Szent Szenvedésében és Halálában -- a Szeretet mércéje.

800	Egy lélek, aki teljesen Istené és Ôérte minden léleké kívánt lenni, így imádkozott: Uram, kérlek, mûködj bennem, bûnösben, igazítsd helyre, tisztítsd meg és tedd olvasztótégelybe a szándékaimat.

801	Meglepett annak a tudós és szent embernek az engedékenysége -- türelmessége és hajthatatlansága -- , aki ezt mondta: mindennel egyetértek, csak ne sértse Istent.

802	Nézd, milyen jót tettek a lelkednek azok, akik életed során megkárosítottak, vagy meg akartak károsítani.

-- Az ilyeneket mások ellenségnek hívják. Te viszont, legalább ebben igyekezve követni a szenteket, és mivel igen kicsi vagy ahhoz, hogy ellenségeid lehessenek vagy lehettek volna, nevezd ôket ,,jótevôknek''. És a végén, mivel Istennek ajánlod ôket, még rokonszenvessé is válnak számodra.

803	Fiam, jól figyelj rám: légy boldog, mikor bántalmaznak és rossz híredet keltik; mikor sokan támadnak rád, és divat lesz leköpni téged, mert ômnium peripsema'' -- mintegy mindenki söpredéke vagy...

-- Kerül, sokba kerül. Nehéz ez, amíg csak -- végül -- nem megyünk a Tabernákulumhoz, olyannak látjuk magunkat, mint akit a világ mocskának tekintenek, szegény féregnek, és ôszintén ezt mondjuk: ,,Uram, ha Neked nincs szükséged az én jó híremre, én mit kezdjek vele?''

Addig a pillanatig Isten gyermeke nem tudja, mi a boldogság: addig, amíg nem jut el erre a mezítelenségre, erre az önátadásra, de amely az önmegtagadáson, a fájdalmon alapszik.

804	A jó emberek ellenkezése? -- Az ördög dolga.

805	Mikor elveszíted nyugalmadat, és ideges leszel, olyan ez, mintha elvennéd az értelmét a magad igazának.

Ezekben a pillanatokban, újra halljuk a Mester hangját, mely a békétlensége és idegessége vizeibe merülô Péterhez szól: ,,Miért kételkedtél?''

806	A rend harmóniát fog adni életednek és meghozza neked a kitartást. A rend békét ad szívednek és összeszedettséget viselkedésednek.

807	Ideírom ezeket a szavakat, mert békét adhatnak lelkednek: ,,Szorongatóbb anyagi helyzetben vagyok, mint valaha. Nem veszítem el békémet. Abszolút bizonyos vagyok benne, hogy Isten, az Atyám végül meg fogja oldani ezt az egész dolgot.

A Te nagylelkû kezedbe akarom letenni, Uram mindennek a gondját. Édesanyánk -- a Te Édesanyád -- már füledbe súgta, mint Kánában: nincs nekik!... Jézusom, hiszek Benned, remélek Benned, szeretlek Téged: nekem semmit; nekik.''

808	Szeretem Akaratodat. Szeretem nagy úrnômet, a szent szegénységet.

-- És irtózom mindentôl, ami akár csak távolról is a Te legigazságosabb, legszeretetreméltóbb atyai Akaratoddal való ellenkezést jelenti.

809	A szegénység szelleme, a földi javaktól való elszakadásé, teljes egészében az apostoli munka hatékonyságának javára válik.

810	Názáret: a hit útja, az elszakadásé, melyben a Teremtô aláveti magát a teremtményeknek éppúgy, mint Mennyei Atyjának.

811	Jézus mindig szeretettel beszél..., akkor is, amikor helyreigazít minket, vagy amikor megengedi a kínlódást.

812	Azonosulj Isten Akaratával..., és így a kellemetlenség nem kellemetlenség.

813	Isten végtelenül jobban szeret minket, mint ahogy te szereted saját magadat... Engedd hát meg Neki, hogy igényes legyen veled szemben!

814	Fogadd el félelem nélkül Isten Akaratát; alakítsd ki habozás nélkül a szándékot, hogy egész életedet aszerint építed fel, amit hitünk tanít, és kíván tôlünk.

-- Így biztos lehetsz benne, hogy még a bajok, sôt a rágalmak közepette is boldog leszel, olyan boldogsággal, mely a mások szeretetére ösztönöz, és arra, hogy részesítsd ôket természetfeletti örömödben.

815	Ha bajok jönnek, légy biztos benne, hogy annak az atyai szeretetnek a bizonyosságai, melyet az Úr táplál irántad.

816	A minden szeretô ember életét kísérô fájdalom kovácstûzhelyén az Úr megtanítja nekünk, hogy aki -- még ha erôfeszítésbe kerül is -- félelem nélkül halad a Mester nyomában, megtalálja az örömet.

817	Erôsítsd meg lelkedet vezekléssel, hogy amikor a baj jön, soha ne veszítsd el bátorságodat.

818	Tedd fel magadban határozottan végre valahára, hogy azonosulsz Krisztussal, Aki az Élet!

819	Hogy kitarthass Jézus nyomában, állandó szabadságra, állandó akarásra, szabadságod állandó gyakorlására van szükség.

820	Csodálattal fedezed fel, hogy a javulás minden lehetôségében sok különbözô cél van jelen...

-- Az ,,úton'' belül vannak más ösvények, melyek elkerülik a mindig lehetséges megszokást, és közelebb visznek az Úrhoz.

-- Törekedj nagylekûen a legmagasabb célokra.

821	Dolgozz alázatosan, vagyis mindenekelôtt Isten áldására számíts, mely nem fog hiányozni; azután a jó vágyaidra; aztán a munkaterveidre; és a nehézségekre, nem feledve, hogy a nehézségek közé kell mindig számítanod a saját életszentséged hiányát is.

-- Jó eszköz leszel, ha mindennap harcolsz, hogy jobb légy.

822	Bizalmasan elmondtad nekem, hogy imádságodban ezekkel a szavakkal nyitottad meg szívedet az Úr elôtt: ,,A saját nyomorúságaimat nézem, melyek úgy tûnik kegyelmeid ellenére is növekszenek, kétségkívül az én megfelelô magatartásom hiánya miatt. Elismerem, hogy hiányzik minden felkészültségem a vállalkozáshoz, melyet kérsz tôlem. És amikor azt olvasom az újságokban, hogy annyi és annyi megbecsült, tehetséges, anyagi erôforrásokkal rendelkezô beszél, ír és szervez országod védelme érdekében..., magamra nézek, és olyan senkinek, olyan tudatlannak és olyan szegénynek találom magam, egyszóval olyan kicsinek..., hogy zavar és szégyen fogna el, ha nem tudnám, hogy Te így akarsz engem. Ó, Jézusom! Másrészt jól tudod, milyen szívesen helyezném lábad elé ambíciómat... Hit és Szeretet: Szeretni, Hinni és Szenvedni. Ebben igenis gazdag és bölcs akarok lenni, de nem bölcsebb és gazdagabb, mint ahogyan Te határtalan Irgalmadban rendelted: mert egész megbecsülésemet és egész jó híremet legigazságosabb és legszeretetreméltóbb Akaratod hûséges teljesítésében kell keresnem.''

-- Azt tanácsoltam neked, hogy ne állj meg ezeknél a puszta jó kívánságoknnál.

823	Isten szeretete arra indít bennünket, hogy növeljük a Kereszt súlyát..., hogy vállunkon érezzük az egész emberiség terhét, és hogy megvalósítsuk, ki-ki a maga helyzetének és munkájának megfelelô körülmények között, az Atya Akaratának -- egyszerre világos és szeretetteljes -- terveit.

824	A legnagyobb bolond, aki valaha volt, és aki valaha lesz, Ô. Van nagyobb bolondság, mint úgy és azoknak odaadni magát, ahogyan Ô teszi?

Mert már az is bolondság lett volna, hogy valaki védtelen Gyermek lesz és az is marad; de ebben az esetben még sok rossz ember is ellágyult volna, és nem merték volna bántani. Ez kevésnek tûnt Neki: még jobban meg akarta semmisíteni és oda akarta adni magát. Táplálékká lett, Kenyérré lett.

-- Isteni Bolond! Hogyan bánnad Veled az emberek?... És én magam?

825	Jézusom, a Te szeretô bolondságod rabul ejti szívemet. Gyenge és kicsiny vagy, hogy naggyá tedd azokat, akik Veled táplálkoznak.

826	El kell érned, hogy életed lényegileg és teljesen eucharisztikus legyen!

827	Szívesen nevezem a Tabernákulumot a szeretet börtönének.

-- Húsz évszázada ott van... önkéntes fogolyként, értem és mindenkiért.

828	Gondoltál már néhányszor arra, hogyan készülnél fel az Úr befogadására, ha életedben csak egyszer áldozhatnál?

-- Hálásak vagyunk Istennek, mert olyan könnyen odajárulhatunk Hozzá, de... azzal kell kifejeznünk hálánkat, hogy nagyon jól felkészülünk vételére.

829	Mondd az Úrnak, hogy mostantól fogva, valahányszor Szentmisét mutatsz be, vagy Szentmisén veszel részt, és kiosztod vagy magadhoz veszed az Oltáriszentséget, olyan nagy hittel és izzó szeretettel fogod tenni, mintha ez lenne az utolsó alkalom életedben.

-- És töltsön el a fájdalom a múlt hanyagságaiért.

830	Értem, hogy miért igyekszel annyira mindennap magadhoz venni az Oltáriszentséget, hiszen aki Isten fiának érzi magát, annak parancsoló szüksége van Krisztusra.

831	Miközben a Szentmisén vagy jelen, gondold -- mert így van -- , hogy isteni Áldozaton veszel részt: az oltáron Krisztus újra feláldozza magát érted.

832	Mikor magadhoz veszed, mondd Neki: Uram remélek Benned; imádlak, szeretlek, növeld hitemet. Légy támasza gyengeségemnek, Te, aki védtelenül maradtál itt az Oltáriszentségben, hogy orvosold a teremtmények gyengeségét.

833	Hasonulással magunkévá kell tennünk Jézusnak ezeket a szavait: ,,Desiderio desideravi hoc Pascha manducare vobiscum'' -- vágyva vágytam elkölteni veletek ezt a Pászkát. Sehogy másként nem fejezhetjük ki jobban legnagyobb érdeklôdésünket és szeretetünket a Szent Áldozat iránt, mint úgy, hogy pontosan megtartjuk a legkisebb szertartást is, amit az Egyház bölcsessége elôírt.

És a Szereteten kívül annak a ,,szükségletnek'' is indítania kell minket, hogy ne csupán belsôleg, de külsôleg is hasonlítsunk Jézus Krisztushoz, mozgásunkban -- a keresztény oltár tágas terén -- az engedelmes életszentség ritmusával és harmóniájával, mely azonosul Krisztus Jegyesének Akaratával, vagyis magának Krisztusnak az Akaratával.

834	Úgy kell fogadnunk az Urat az Eucharisztiában, mint ahogyan a földi nagyságokat fogadják, sôt jobban: díszekkel, fényekkel, új ruhákkal...

-- És ha azt kérdezed, milyen tisztaságra, milyen díszekre és fényekre van szükséged, azt válaszolom: tisztaság érzékeidben, mindegyikben; díszek képességeidben, minden egyes képességedben; fény egész lelkedben.

835	Légy eucharisztikus lélek!

-- Ha gondolataid és reményeid középpontja a Tabernákulum, milyen bôségesek lesznek fiam, az életszentség és az apostoli tevékenység gyümölcsei!

836	Az istentiszteletben használt tárgyaknak mûvészieknek kell lenniük, szem elôtt tartva, hogy nem az istentisztelet van a mûvészetért, hanem a mûvészet az istentiszteletért.

837	Járulj kitartóan a Tabernákulum elé, fizikailag vagy szívedben, hogy biztonságban és derûsnek érezd magad: de azért is, hogy érezd, szeretnek..., és hogy szeress!

838	Leírom egy pap szavait, melyeket azokhoz intézet, akik követôi voltak apostoli vállalkozásában: ,,Mikor a monstranciában az oltárra kitett Szentostyát szemlélitek, gondoljátok meg, micsoda szeretet, micsoda gyengédség a Krisztusé. Az irántatok való szeretetem segítségével magyarázom ezt magamnak; ha távol dolgozva, ugyanekkor mindegyikôtök mellett lehetnék, milyen szívesen megtenném!

Krisztus viszont megteheti! És Ô, aki végtelenül nagyobb szeretettel szeret annál, mint amit a föld összes szívei befogadhatnak, itt maradt, hogy mindig egyesülhessünk Legszentebb Emberségével, és hogy segítsen, vigasztaljon, erôsítsen minket, hogy hûségesek legyünk.''

839	Ne gondold, hogy könnyû szolgálattá tenni életünket. Ezt az igen jó szándékot tettekre kell váltani, mert ,,Isten országa nem szavakban áll, hanem az erényben'' -- tanítja az Apostol; és mert a többiek állandó segítésének gyakorlása nem lehetséges áldozat nélkül.

840	Mindig és mindenben ugyanaz legyen az érzületed, mint az Egyházé! -- Szerezd meg ezért a szükséges lelki és tanbeli képzettséget, mely a földi döntésekben helyes kritériummal rendelkezô személlyé alakít téged, olyanná, aki alázatos és kész helyreigazítani, ha rájön, hogy téved.

-- A személyes tévedések nemes helyreigazítása nagyon emberi és nagyon természetfeletti mód a személyes szabadság gyakorlására.

841	Krisztus tanítása fényének terjesztése sürgetô dolog.

Szerelkezz fel képzettséggel, töltekezz világos gondolatokkal, a keresztény üzenet teljességével, hogy átadhasd azt másoknak.

-- Ne várj megvilágosításokat Istentôl, Akinek nincs miért ilyeneket adni neked, hiszen rendelkezel konkrét emberi eszközökkel: a tanulással és a munkával.

842	A tévedés nemcsak az értelmet homályosítja el, hanem az akaratokat is megosztja.

-- Viszont, ,,veritas liberabit vos'' -- az igazság szabaddá tesz titeket a megosztottságtól, mely kiszárítja a szeretetet.

843	Próbálod látogatni azt a kollégát, aki alig köszön neked..., és ez nehezedre esik.

-- Tarts ki, és ne ítéld meg ôt; meglehetnek ,,a maga indokai'', mint ahogyan te is erôsítsd meg a sajátjaidat, hogy napról napra jobban az Úrnak ajánld ôt.

844	Ha te négykézláb állsz a világban, hogyan csodálkozhatsz azon, hogy a többiek nem angyalok?

845	Virassz szeretettel, hogy megéld a szent tisztaságot..., mert könnyebb eloltani egy szikrát, mint egy tûzvészt.

De minden emberi igyekezet, az önmegtagadással, a vezeklôövvel és a böjttel -- ezek szükséges fegyverek -- milyen keveset ér Nélküled, Istenem!

846	Emlékezz rá állandóan, hogy részt veszel azok emberi és lelki képzésében, akik környezetedben vannak, és minden lélekében -- ekkora hatása van a Szentek áldott Egyességének -- , minden pillanatban: mikor dolgozol, és mikor pihensz; mikor vidámnak és mikor gondterheltnek látszol, mikor munkád folyamán vagy az utcán végzed istengyermeki imádságodat, és lelked békéje külsôdön is meglátszik; mikor látják, hogy szenvedtél -- sírtál -- , és mosolyogsz.

847	Más dolog a szent kényszer, és igen csak más a vak erôszak vagy a bosszú.

848	A Mester mondta: bárcsak mi, a világosság fiai fordítanánk annyi igyekezetet és kitartást a jó megtevésére, mint amennyivel a sötétség fiai szentelik magukat a maguk tetteinek!

-- Ne siránkozz: dolgozz inkább, hogy a jó bôségébe fojtsd bele a rosszat!

849	Hamis szeretet az, mely az apostoli munka természetfeletti hatékonyságának árt.

850	Istennek szüksége van szilárd, biztos nôkre és férfiakra, akikre támaszkodni lehet.

851	Nem a föld kedvéért élünk, sem a magunk jó híréért, hanem Isten becsületéért, Isten dicsôségéért, Isten szolgálatáért: ez az, aminek mozgatnia kell minket!

852	Mióta Urunk Jézus Krisztus az Egyházat megalapította, Anyánk az Egyház folytonos üldözést szenved. Talán más korokban az üldözések nyíltan folytak, most pedig nagyon gyakran álcázva szervezik ôket; mégis, ma éppúgy mint tegnap, folyik a küzdelem az Egyház ellen.

-- Mennyire kötelesek vagyunk nap mint nap felelôs katolikusok módjára élni!

853	Alkalmazd életedben ezt a receptet: ,,Nem tartom eszemben, hogy létezem. Nem gondolok a magam dolgaira, mert nem marad rá idôm.''

-- Munka és szolgálat!

854	Édesanyánknak, Szûz Máriának hasonlíthatatlan jósága ezeket az irányelveket követi: a végsôkig vitt szeretet Isten Akaratának pontos teljesítésében, és önmaga teljes elfeledése, megelégedés azzal, hogy ott van, ahol Isten akarja, hogy legyen.

-- Ezért legkisebb gesztusa sem banális. -- Tanulj tôle.


Kiválasztás

855	Elkötelezett! Annyira tetszik nekem ez a szó! Mi, Isten gyermekei -- szabadon -- elkötelezzük magunkat arra, hogy az Úrnak szentelôdve élünk, hogy így Ô uralkodjék, szuverénül és teljesen, életünkben.

856	Az életszentség -- mikor valódi -- túlárad, hogy eltöltsön más szíveket, más lelkeket a maga bôségébôl.

Mi, Isten gyermekei másokat megszentelve szentelôdünk meg. -- Virágzik környezetedben a keresztény élet? Gondolj rá mindennap.

857	Jézus Krisztus országa. Ez a mi célunk! -- Ezért, fiam -- nagylelkûen -- ne akarj tudni egyet sem a sok ok közül, melyek indokolják, hogy uralkodjék benned.

Ha nézed Ôt, elég azt szemlélned, hogy mennyire szeret téged..., érezni fogod a vágyat, hogy viszonozd, hangosan kiáltva Neki, hogy ,,elevenen szereted'', és meg fogod érteni, hogy ha nem hagyod el, Ô nem fog elhagyni téged.

858	Az elsô lépés arra, hogy másokat közelebb vigyünk Krisztus útjához, az, hogy megelégedettnek, boldognak, Isten felé haladásodban biztosnak lássanak téged.

859	A katolikus ember -- akár férfi, akár nô -- nem feledkezhet meg errôl az alap-gondolatról: utánozni Jézus Krisztust, minden környezetben, egyet sem utasítva el.

860	Urunk, Jézus így akarja: közelrôl kell követnünk Ôt. Nincs más út.

Ez a Szentlélek mûve minden lélekben -- a tiédben --, és készségesnek kell lenned, hogy ne állíts akadályokat Istened elé.

861	Nyilvánvaló jele annak, hogy az életszentséget keresed -- hadd mondjam így -- , az az ,,egészséges pszichológiai elfogultság'', hogy szokásszerûen másokra gondolsz, megfeledkezve magadról, hogy Istenhez közelebb vidd ôket.

862	Maradjon élesen bevésve lelkedbe, hogy Istennek nincs szüksége rád. -- Az Ô hívása Szívének legszeretôbb irgalmassága.

863	Kezeld szeretetteljesen, gyengéden -- keresztény szeretettel -- azt, aki tévedésben van, de ne tûrj megalkuvást abban, ami szent Hitünkkel ellenkezik.

864	Folyamodj az Édes Úrnôhöz, Máriához, Isten Anyjához és a mi Anyánkhoz, bízd rá mindenki lelkének és testének tisztaságát.

Mondd neki, hogy segítségül akarod hívni -- és hogy hívják Ôt mindig segítségül -- , és hogy mindig gyôzni akarsz, a csúnya -- vagy a szép és a nagyon szép -- pillanataiban annak a harcnak, melyet istengyermeki állapotunk ellenségei ellen folytatunk.

865	Ô azért jött a földre, mert ,,omnes homines vult salvos fieri'' -- hogy mindenkit megváltson.

-- Miközben könyöknyi távolságban annyi emberrel dolgozol, soha ne feledd, hogy nincs lélek, aki Krisztust ne érdekelné!

866	Uram -- biztosítottam -- , szívesen vagyok hálás; mindig az akarok lenni mindenki iránt.

-- Jól van, nézd: nem vagy szikla..., sem tölgyfa..., sem öszvér. Nem tartozol azok közé a lények közé, melyek idelent kimerítik rendeltetésüket. Ez azért van, mert Isten férfinek vagy nônek akart alkotni téged -- a saját gyermekének -- ..., és ,,in caritate perpetua'' -- örök szeretettel -- szeret téged.

-- Szívesen vagy hálás? És az Úrral kivételt tennél? -- Légy azon, hogy hálaadásod naponta szenvedélyesen fakadjon fel szívedbôl.

867	Megértés, tényleges szeretet. Mikor ezt valóban elsajátítottad, mindenkivel nagylelkû leszel megkülönböztetés nélkül, és meg fogod élni -- azokkal is, akik bántalmaztak -- Jézus tanácsát: ,,Jöjjetek hozzám mindnyájan, akik fáradtak vagytok... és Én megenyhítelek titeket.''

868	Bánj szeretettel azokkal, akik nem ismerik Isten dolgait. De még inkább bánj ugyanígy azokkal, akik ismerik azokat: másként nem leszel képes megtartani az elsô célkitûzést.

869	Ha valóban egész szívvel szeretnéd Istent, a felebarát iránti szeretet -- mely néha oly nehéznek tûnik számodra -- szükségszerû következménye lenne a Nagy Szeretetnek. -- És nem éreznél ellenségednek senkit, és nem lennél személyválogató.

870	Meg van benned az a vágy, az az isteni bolondság, hogy a lelkek ismerjék meg Isten Szeretetét? Akkor hát, mindennapi életedben, ajánlj fel önmegtagadásokat, imádkozz, teljesítsd kötelességedet, gyôzd le magad abban az oly csekély részletkérdésben.

871	Mondd Neki lassan: jó Jézusom, ha apostol kell, hogy legyek -- apostolok apostola -- , szükséges, hogy nagyon alázatossá tégy engem.

Add, hogy megismerjem magam: hogy megismerjem önmagamat, és megismerjelek Téged.

-- Így soha nem fogom szem elôl téveszteni, hogy semmi vagyok.

872	,,Per Jesum Christum Dominum nostrum'' -- Krisztus a mi Urunk által. Így kell tenned a dolgokat: Krisztus által!

-- Jó, hogy emberi szíved van; de ha csak azért mozdulsz, mert egy meghatározott személyrôl van szó, az már rossz! -- Még ha ezért a testvéredért, ezért a barátodért teszed is, tedd fôként Jézus Krisztusért!

873	Az Egyház, a lelkek -- minden földrészen, minden jelen és jövendô korban -- sokat várnak tôled..., de -- vésd jól eszedbe és szívedbe -- terméketlen leszel, ha nem vagy szent: helyesbítek, ha nem küzdesz, hogy szent légy.

874	Hagyd, hogy alakítsanak a kegyelem -- erôs vagy gyengéd -- ütései. Igyekezz, hogy ne légy akadály, hanem eszköz. És ha akarod, Legszentebb Édesanyád segíteni fog neked, és csatorna leszel, nem pedig kô, mely eltereli az isteni vizek folyását.

875	Uram, segíts, hogy hûséges és készséges legyek Hozzád ,,sicut lutus in manu figuli'' -- mint az agyag a fazekas kezében. -- És így nem én fogok élni, hanem Te leszel az, Szerelmem, Aki élni és mûködni fog bennem.

876	Jézus nagy szeretetet fog kelteni benned mindazok iránt, akikkel találkozol, olyan érzést, mely egyáltalán nem fogja elhomályosítani azt, amit Iránta érzel. Ellenkezôleg: minél jobban fogod szeretni Jézust, annál több ember fog helyet találni a szívedben.

877	Minél inkább közeledik a teremtmény Istenhez, annál inkább egyetemesnek érzi magát: a szíve kitágul, hogy helyet találjon benne mindenki és minden, abban az egyetlen nagy vágyban, hogy Jézus lába elé tegyük a világmindenséget.

878	Mikor meghalt a Kereszten, Jézus harminchárom éves volt. A fiatal kor nem lehet mentség!

Továbbá, napról napra kevésbé vagy fiatal..., még akkor is, ha Vele elnyered az Ô örök ifjúságát.

879	Utasítsd el a nacionalizmust, mely megnehezíti a megértést és az együttélést: sok történelmi helyzetben ez az egyik legveszedelmesebb akadály.

És utasítsd el még erôteljesebben -- mert ártalmasabb lenne, mint valaha -- ha az Egyház Testében akarnák bevezetni, ahol a leginkább ragyognia kellene minden és mindenki egységének a Krisztus iránti szeretetben.

880	Te, Isten gyermeke, mit tettél mind mostanáig, hogy segítsd a környezetedben lévô lelkeket?

-- Nem engedheted át magad ennek a passzivitásnak, ennek a bágyadtságnak: Ô el akar jutni másokhoz a te példád, a te szavad, a te barátságod, a te szolgálatod révén...

881	Áldozd fel magad, ajándékozd oda magad, és dolgozd meg a lelkeket egyenként, ahogyan a drágaköveket szokás.

-- Sôt, még nagyobb igyekezetet kell erre fordítanod, mert valami hasonlíthatatlanul nagy értékrôl van szó: lelkigondozásod tárgya: jó eszközöket készíteni fel Isten szolgálatára, olyanokat, melyeknek mindegyike Krisztusnak egész vérébe került.

882	Kereszténynek lenni -- különösképpen pedig papnak lenni; nem feledve, hogy mindnyájan akik megkeresztelkedtünk, részesülünk a királyi papságban -- azt jelenti, hogy állandóan a Kereszten vagyunk.

883	Ha következetes lennél, most, amikor láttad világosságát, annyira szent akarnál lenni, amennyire nagy bûnös voltál: és küzdenél, hogy valóságra váltsd ezt a vágyat.

884	Nem gôg, hanem erôsség éreztetni a tekintély súlyát, levágva azt, amit le kell vágni, mikor Isten Szent Akaratának teljesítése így kívánja.

885	Néha meg kell kötni valakinek a kezét, tisztelettel és mértékkel, szemtelenség és udvariatlanság nélkül. Nem bosszúból, hanem segítségként. Nem büntetésül, hanem orvosság gyanánt.

886	Nagyon komolyan néztél rám..., de megértettél, mikor azt mondtam neked: ,,Meg akarom ismételni Krisztus életét Isten gyermekeiben, annak átelmélkedése révén, hogy úgy cselekedjünk, mint Ô, és csak Róla beszéljünk.''

887	Jézus itt maradt az Oltáriszentségben szeretetbôl..., érted.

-- Itt maradt, pedig tudta, hogyan fogják fogadni az emberek..., és hogyan fogadod majd te.

-- Itt maradt, hogy táplálkozz Vele, hogy látogasd, és meséld el Neki dolgaidat, és gyakran találkozz Vele imádságban a Tabernákulum elôtt és a Szentség vételekor, hogy egyre inkább Belé szeress, és azon légy, hogy más lelkek is -- sokan -- ezt az utat járják.

888	Azt mondod, hogy élni szeretnéd a szent szegénységet, az elszakadást azoktól a dolgoktól, melyeket használsz. -- Kérdezd meg magadtól: a szegénység és a gazdagság vonatkozásában ugyanaz a lelkületem, mint Jézusé, ugyanazok az érzelmeim?

Én azt tanácsoltam neked: hagyatkozz Atyádra, az Istenre, valódi gyermeki odaadással..., de ezen kívül fordítsd tekintetedet különösen is erre az erényre, hogy úgy szeresd azt, ahogy Jézus szerette. Így ahelyett, hogy keresztként látnád, a különös szeretet jeleként fogod tekinteni.

889	Egyes keresztények néha viselkedésükkel nem adják meg a szeretet parancsának azt a legnagyobb értéket, ami kijár neki. Krisztus, övéitôl körülvéve, abban a csodálatos végsô beszédben, végrendeletként ezt mondta: ,,Mandatum novum do vobis, ut diligatis invicem'' -- új parancsot adok nektek, hogy szeressétek egymást.

És újra megismételte: ,,In hoc cognoscent omnes quia discipuli mei estis'' -- errôl fogja tudni mindenki, hogy tanítványaim vagytok, hogy szeretitek egymást.

-- Bárcsak elhatároznánk, hogy úgy élünk, ahogyan Ô akarja!

890	Ha hiányzik a kegyeletes lelkület -- ez a kötelék, mely szorosan Istenhez és Érte a többiekhez köt minket, mert bennük Krisztust látjuk -- , elkerülhetetlen az egység megbomlása és így minden keresztény lelkület elvesztése.

891	Légy egész szívedbôl hálás az Úrnak az értelem és az akarat csodálatos... és szörnyûséges képességéért, melyekkel teremtésedkor fel akart ruházni téged. Csodálatosak ezek, mert hasonlóvá tesznek téged Hozzá; szörnyûségesek, mert vannak emberek, akik Teremtôjük ellen használják ôket.

Istengyermeki hálánk összefoglalásaként azt kell mondanom Atyánknak most és mindig: ,,Serviam!'' -- szolgálni foglak Téged!

892	Belsô élet nélkül, képzés nélkül, nincs igazi apostoli munka, és nincsenek termékeny tettek: a munka rövid idôre szóló, sôt egyenesen fiktív.

-- Milyen nagy ezért Isten gyermekeinek felelôssége: éheznünk és szomjaznunk kell Ôt és tanítását.

893	Egy jó barátunknak, hogy megalázzák, azt mondták, hogy a lelke másod- vagy harmadrendû.

Meggyôzôdve semmiségérôl, harag nélkül, így gondolkodott: mivel kinek-kinek csak egy lelke van -- nekem az enyém, és csak ez -- mindenki számára a maga lelke... elsôrendû. Nem akarok túl alacsonyra célozni! Ezért ,,legelsô osztályú'' lelkem van, és Isten segítségével meg akarom tisztítani, ragyogóvá akarom tenni, és lángra akarom lobbantani, hogy Akit szeretek, nagyon elégedett legyen.

-- Ne feledd, hogy te sem ,,célozhatsz alacsonyra'' -- ha még annyira telve látod is magad nyomorúsággal.

894	Te, aki arról panaszkodsz, hogy egyedül vagy, és a környezet agresszív: gondold meg, hogy Jézus Krisztus, a Jó Magvetô, mint gyermekeit, mindegyikünket -- mint gabonaszemeket -- markában tart; megöntöz Vérével, megtisztít, tisztává tesz és megrészegít...; azután, nagylelkûen egyenként elvet minket szerte a világon: mert a gabonát nem zsák számra vetik, hanem szemenként.

895	Ismétlem: kérd az Urat, adja meg gyermekeinek a ,,nyelvek ajándékát'', annak adományát, hogy meg tudjuk értetni magunkat mindenkivel.

Hogy miért kívánom ,,a nyelveknek ezt az adományát'', kiolvashatod az Evangélium lapjairól, melyek gazdagok példabeszédekben, példákban, melyek anyagi alakba öltöztetik a tanítást, és megvilágítják azt, ami lelki, anélkül, hogy lealacsonyítanák vagy lefokoznák Isten igéjét.

Mindenki számára -- tanultak és kevésbé tanultak számára -- könnyebb emberi képek révén szemlélni és megérteni az isteni üzenetet.

896	Ezekben a pillanatokban -- és mindig -- mikor az Úr azt akarja, hogy hintsék vetômagvát, isteni szétszórással a különbözô környezetekben, azt is akarja, hogy a kör szélessége ne váljék az intenzitás kárára...

És neked az a világos és természetfeletti küldetésed, hogy hozzájárulj ahhoz, hogy az intenzitás ne csökkenjen.

897	Igen, igazad van: milyen mélységes a te nyomorúságod! Ha tôled függött volna, hol lennél most, hova jutottál volna?

,,Csak egy irgalommal teli Szeretet tud engem továbbra is szeretni'' -- ismerted el.

-- Vigasztalódj: ha keresed, Ô nem fogja megtagadni tôled sem Szeretetét sem Irgalmát.

898	Légy rajta, hogy a világban sok olyan lélek legyen, aki teljes szívbôl szereti Istent.

-- Itt az ideje az összegzésnek: te hány embernek segítettél, hogy felfedezze ezt a Szeretetet?

899	Isten gyermekeinek jelenléte a világban arra való, hogy magukkal ragadjanak másokat, nem arra, hogy ôket ragadják meg mások; hogy közöljék saját világukat -- a Krisztusét -- , nem pedig, hogy hagyják, hogy egy másik környezet hajtsa ôket uralma alá.

900	Köteles vagy foglalkozni azokkal, akik a környezetedben vannak, hogy felrázd ôke zsibbadtságukból, hogy más és széles horizontokat tárj fel polgárias és önzô életük elôtt, hogy szentül bonyolultabbá tedd az életüket, hogy azon légy: megfeledkezzenek magukról, és megértsék mások problémáit.

Másként nem vagy jó testvére embertársaidnak, akiknek szükségük van a ,,gaudium cum pace''-ra -- az örömre és a békére, melyet talán nem ismernek vagy elfelejtettek.

901	A Szent Egyház egyetlen gyermeke sem élhet nyugodtan, aggodalom érése nélkül az elszemélytelenedett tömegek láttán: csorda, nyáj, falka -- írtam egy más alkalommal. Mennyi nemes szenvedély van a közöny látszata mögött! Mennyi lehetôség!

Mindenkit szolgálni kell, mindenkire rá kell tennünk a kezünket -- ,,singulis manus imponens'', ahogy jézus tette -- , hogy az életre vezessük ôket, megvilágítsuk értelmüket, és megerôsítsük akaratukat, hogy azok hasznosak legyenek!

902	Magam sem gondoltam, hogy Isten úgy megragad, ahogyan tette. De az Úr -- hadd ismételjem neked -- nem kér engedélyt tôlünk, hogy ,,bonyolultabbá tegye életünket''. Belép oda... és kész!

903	Uram, csak Benned fogok bízni. Segíts, hogy hûséges legyek Hozzád, mert tudom, hogy mindent ettôl a szolgálatodban való hûségtôl remélhetek, a Te kezedre bízva minden gondomat és aggodalmamat.

904	Köszönjük meg nagyon és gyakran az Istentôl kapott csodálatos meghívást: legyen ez igazi és mély hála, mely szoros egységben van az alázatossággal.

905	Az a kiváltság, hogy Isten gyermekei közé számítunk, a legnagyobb boldogság, mindig meg nem érdemelt dolog.

906	Szívszaggató Isten Fiának -- mindig idôszerû kiáltása, mely azt panaszolja, hogy az aratnivaló sok, és a munkás kevés.

-- Ez a kiáltás azért hagyta el Krisztus ajkát, hogy te is meghalld: hogyan feleltél rá mostanáig? Imádkozol, legalább naponta, erre a szándékra?

907	Hogy az Urat kövessük, oda kell adnunk magunkat egyszer s mindenkorra, fenntartás nélkül, férfiasan: habozás nélkül felégetve a hajókat, hogy ne legyen lehetséges a visszafordulás.

908	Ne ijedj meg, ha Jézus többet kér tôled, akár családtagjaid boldogságát is. Légy meggyôzôdve róla, természetfeletti szempontból, hogy Neki joga van elvonatkoztatni azoktól, akik kedvesek neked, az Ô dicsôségéért.

909	Azt állítod, hogy Krisztus apostola akarsz lenni.

-- Nagy örömmel hallgatlak. Kérem az Urat, adja meg neked a kitartást. És ne feledd, hogy ajkunkról, gondolatainkból, szívünkbôl nem szabad másnak fakadnia, mint isteni dolgoknak, a lelkek iránti éhségnek, olyan témáknak, melyek így vagy úgy Istenhez vezetnek; vagy legalább nem távolítanak el Tôle.

910	Az Egyháznak szüksége van -- és mindig szüksége lesz -- papokra. Kérd ôket mindennap a Szentháromságtól, a Szûzanya közvetítésével.

-- És kérd, hogy legyenek vidámak, serények, hatékonyak; hogy legyenek jól felkészültek; és hogy áldozzák magukat szívesen testvéreikért, de ne érezzék magukat áldozatnak.

911	Folyamodj állandóan a Legszentebb Szûzhöz, Isten Anyjához és az emberiség Anyjához: Ô el fogja vinni, annyi gyengédséggel, Isten szeretetét azokhoz a lelkekhez, akikkel gyakran találkozol, hogy elhatározzák, hogy -- rendes munkájukban, hivatásukban -- Krisztus tanúi legyenek.


Termékenység

912	Hogy megfelelj az isteni szeretetnek, légy hû, nagyon hû! És hûséged következményeként vidd el másoknak azt a Szeretetet, amit kaptál, hogy ôk is örüljenek az Istennel való találkozásnak.

913	Uram, Jézus: add, hogy érezzem, annyira támogat kegyelmed, hogy kiüríti a szívemet..., hogy betölthesd azt Te, Barátom, Testvérem, Királyom, Istenem, Szerelmem!

914	Ha nem teszel tanúságot -- imádságoddal, áldozatoddal, tevékenységeddel -- állandó apostoli igyekezetrôl, ez nyilvánvaló jele annak, hogy nem vagy boldog, és hogy fokoznod kell hûségedet.

-- Aki birtokolja a boldogságot, a jót, az törekszik átadni azt másoknak.

915	Mikor majd valóban lábbal tiprod saját énedet, és másokért fogsz élni, akkor leszel alkalmas eszköz Isten kezében.

Ô hívta -- hívja -- tanítványait, és küldi ôket: ,,Ut eatis!'' -- menjetek, és keressetek mindenkit.

916	Határozd el, hogy lángba borítod a világot -- megteheted -- tiszta szeretettel, hogy boldoggá tedd az egész emberiséget, valóban közelítve azt Istenhez.

917	,,In modico fidelis!'' -- a kevésben hû... -- Fiam, munkád nem csak a lelkek megmentésében áll, hanem a megszentelésükben is, napról napra, megadva minden pillanatnak -- a látszólag banálisaknak is -- az örökkévalóság rezgését.

918	A tanítás magvát nem lehet elválasztani a kegyeletes lelkület magvától.

A tanítás magvát hintô magvetôi munkád csak akkor kerülheti el azokat a mikróbákat, melyek hatástalanná tehetik, ha megvan benned a kegyeletes élet.

919	Ahogyan gyárak tucatjainak nagyszabású gépparkja leáll, ha szünetel a villanyáram, ugyanúgy az apostoli tevékenység is elveszti termékenységét az imádság és az önmegtagadás nélkül, melyek megmozgatják Jézus Legszentebb Szívét.

920	Ha hûséges vagy a kegyelem indításaihoz, jó gyümölcsöket fogsz hozni: maradandó gyümölcsöket Isten dicsôségére.

-- Az életszentség hatékonyságot is jelent, még akkor is, ha a szent esetleg nem tapintja vagy nem látja ezt a hatást.

921	A szándék helyessége abban áll, hogy ,,kizárólag és mindenben'' Isten dicsôségét keressük.

922	Az apostoli tevékenység -- a lelki élet nyilvánvaló kifejezôdése -- az az állandó szívdobogás, mely azt eredményezi, hogy természetfelettivé tegyük a nap minden -- nagy vagy apró -- részletét, Isten szeretete révén, melyet minden dologba beleviszünk.

923	Azokban a könyvekben, melyeket olvasott, mindig tartott jelzônek egy papírcsíkot ezzel a nagy és energikus betûkkel írt mottóval: ,,Ure igne Sancti Spiritus!'' -- Azt lehetett mondani, hogy inkább belevéste, mint írta: égess a Szentlélek tüzével!

Ezt az isteni tüzet szeretném, ó keresztény ember, bevésve hagyni lelkedben, meggyújtva ajkadon és izzón tetteidben.

924	Próbálj szentül szemtelen gyermek lenni, aki ,,tudja'', hogy Atyja, az Isten mindig a legjobbat adja neki.

Ezért akkor is, mikor hiányzik neki, ami szükségesebbnek tûnik, nem szomorodik el, hanem telve békével ezt mondja: megmarad nekem és nálam van a Szentlélek.

925	Imádkozz mindennap erre a szándékra: hogy mi, katolikusok, mindnyájan hûségesek legyünk, hogy elszánjuk magunkat a küzdelemre azért, hogy szentek legyünk.

-- Világos! Mi mást kívánhatunk azoknak, akiket szeretünk, azoknak, akikkel a hit erôs köteléke köt össze minket?

926	Mikor azt mondják nekem, hogy vannak Istennek szentelt személyek, akik nem törekednek többé buzgón az életszentségre, azt gondolom, hogy ez -- ha igaz -- életük nagy csôdjéhez fog vezetni.

927	,,Qui sunt isti, qui ut nubes volant, et quasi columbae ad fenestras suas?'' -- kik azok, akik úgy repülnek, mint a felhôk, és mint a galambok fészkükre -- kérdezi a Próféta. Ezt egy szerzô így magyarázza: ,,A felhôk a tengerbôl és a folyókból erednek, s egy többé kevésbé hosszú ciklus vagy körforgás után ismét visszatérnek forrásukhoz.''

Én pedig hozzáfûzöm számodra: ilyennek kell lenned: felhônek, mely megtermékenyíti a világot, hogy Krisztus életét élje... Az isteni vizek meg fogják öntözni -- és át fogják járni -- a föld belsejét; és egyáltalán nem kimerülve, beszennyezôdve át fognak szûrôdni a sok tisztátalanságon, és tiszta forrásként bukkannak elô, melyek aztán patakok és hatalmas folyamok lesznek, hogy táplálják az egész emberiséget. -- Azután vonulj vissza Menedékedbe, hatalmas Tengeredbe, Istenedbe, tudva, hogy még más gyümölcsöket is fognak érlelni, a te apostoli tevékenységed természetfeletti ösztönzésével, Isten vizeinek termékenységével, és hogy ezek a gyümölcsök az idôk végezetéig megmaradhassanak.

928	Kisgyerek: ajánld fel mások szenvedéseit és fájdalmait is.

929	Kellemetlenségek? Bajok ilyen-olyan ügyek miatt? Nem látod, hogy Istened, Atyád akarja ezt?... Ô pedig jó...

930	Vizsgáld meg ôszintén, hogyan követed a Mestert. Gondold át, hogy formálisan és szárazon, lendület nélküli hittel adtad-e át magad Neki; nem hiányzik-e az alázat, az áldozat, nem hiányoznak-e a tettek is napjaidban; csak homlokzat van-e benned, és nem hagyod-e figyelmen kívül minden pillanat részleteit..., egyszóval, hogy hiányzik-e belôled a Szeretet.

Ha így van, nem csodálkozhatsz hatástalanságodon. Reagálj azonnal, szorosan megragadva a Szent Szûz kezét.

931	Mikor valamilyen szükségben, valamilyen kellemetlenségben vagy -- kicsiben vagy nagyban -- , hívd segítségül Ôrangyalodat, hogy oldja meg azt Jézussal, vagy tegye meg neked azt a szolgálatot, melyre éppen szükséged van.

932	Isten jelen van lelked, az én lelkem és a kegyelem állapotában lévô minden ember lelke közepében. És nem hiában van ott, hanem azért, hogy több legyen bennünk a só, sok világosságunk legyen, és tudjuk kezelni Istennek ezeket az adományait, mindegyiket a maga helyén.

És hogyan kezelhetjük Isten ajándékait? Alázattal, odaadással, Édesanyánkkal, az Egyházzal egységben.

-- Emlékszel a szôlôtôre és a szôlôvesszôkre? Milyen termékeny a szôlôtôvel egyesült szôlôvesszô! Micsoda dús fürtök! És milyen terméketlen az elválasztott szôlôvesszô, mely elszárad és élettelenné válik!

933	Jézusom, add, hogy szegény szívem elteljék Szereteted óceánjával, olyan hullámokkal, melyek kitisztítják és kimossák belôlem összes nyomorúságomat... Öntsd szívembe Szíved legtisztább és égetô vizét, míg csak be nem telik vágyam, hogy szeresselek, amíg csak a szívem meg nem szakad, mert képtelen az isteni tûzvészbôl több érzelmet befogadni, amíg meg nem halok a Szeretettôl, és Szereteted elevenítô, ellenállhatatlan és termékeny zuhatagokban mások szívébe nem ömlik, hogy megremegjenek érintésétôl, a Hit és a Szeretet rezdüléseivel.

934	Éld a Szentmisét!

-- Segítségedre lesz az az elmélkedés, amelyet egy szeretettôl megrendült pap végzett magában: Istenem, hát lehetséges részt venni a Szentmisén és nem szentnek lenni?

-- Majd így folytatta: régi jó elhatározásomat megtartva mindennap belehelyezkedem az én Uramnak Oldalsebébe!

-- Szánd el magad!

935	Mennyi jót és mennyi rosszat tudsz tenni!

-- Jót, ha alázatos vagy, és örömmel, áldozatos lélekkel tudod átadni magad; jót önmagadnak, embertestvéreidnek és jóságos Édesanyádnak, az Egyháznak.

-- És mennyi rosszat, ha kevélységedet követed!

936	Ne válj nyárspolgárrá, mert ha ilyen vagy, akadály leszel, holt teher az apostoli munka számára, és fôként, fájdalmat okozol Krisztus Szívének!

Ne hagyj fel az apostoli munkával, ne szûnj meg azon igyekezni, hogy a lehetô legjobban dolgozz, ne hanyagold el áhítatgyakorlataidat.

-- A többit megteszi az Úr.

937	Idôrôl idôre úgy kell tenni a lelkekkel, mint a tûzhely parazsával szokás: megrázni piszkavassal, eltakarítani a salakot, ami a legjobban csillog, és amelytôl az istenszeretet tüze kialszik.

938	Járuljunk Jézushoz, a Tabernákulumhoz, hogy megismerjük Ôt, hogy átjárjon minket tanítása, hogy ezt a táplálékot adjuk a lelkeknek.

939	Mikor szívedben van az Úr, és Szeretete önkívületét ízleled, ígérd meg Neki, hogy igyekszel megváltoztatni életed folyását mindabban, ami szükséges ahhoz, hogy elvidd Ôt azokhoz a tömegekhez, akik nem ismerik, akiknek nincsennek eszményeik, akik sajnos elállatiasodva járják útjukat.

940	,,Ahol szeretet és jóakarat, ott az Isten'', énekli a liturgikus himnusz. És így egy lélek ezt a megjegyzést tehette: ,,Nagy és csodálatos kincs a testvéri szeretet, mely nem szorítkozik a -- néha szintén szükséges -- szórványos vigasztalásra, hanem azt a biztonságot közvetíti, hogy közel van az Isten, és megnyilvánul azok szeretetében, akik körülvesznek minket, s a mi irántuk való szeretetünkben is.''

941	Menekülj a látványosságtól! A te életedet Isten ismerje, mert az életszentség feltûnés nélkül jár, ám telve van hatékonysággal.

942	Azon légy, hogy észrevétlenül segíts, anélkül, hogy dicsérnének érte, anélkül, hogy bárki is látna... Így észrevétlenül hatva, mint a só, adj ízt a környezetednek, amelyben mozogsz, és járulj hozzá, hogy -- hála a te keresztény érzékednek -- minden természetes, szeretetreméltó és ízléses legyen.

943	Hogy világunk keresztény mederben -- az egyetlenben, amelyben érdemes -- haladjon elôre, tisztességes barátságban kell élnünk az emberekkel, mely elôzôleg Isten iránti tisztességes barátságon alapul.

944	Sokszor beszéltem neked az ,,ad fidem'' apostoli munkáról.

Nem változtattam meg a véleményemet: milyen csodálatos munkaterület vár ránk az egész világon: azokkal foglalkozni, akik nem ismerik az igaz hitet, és mégis nemesek, nagylelkûek és vidámak!

945	Gyakran vágyat érzek, hogy a fülébe kiáltsam sok embernek, férfiaknak és nôknek, hogy a hivatalban és a kereskedelmi tevékenységben, az újságoknál és a tribünön, az iskolában, az üzletben, a bányában és a földeken, a belsô élet által és a szentek egyességétôl védelmezve, Istent kell hordozniuk minden környezetben az Apostol tanítása szerint: ,,Dicsôítsétek Istent életetekkel, és hordozzátok Ôt mindig magatokkal.''

946	Nekünk, akik Krisztus igazságát hordozzuk szívünkben, bele kell plántálnunk ezt az igazságot a többiek szívébe, fejébe és életébe. Az ellenkezôje kényelemszeretet, hibás taktika lenne.

Gondold csak meg: Krisztus engedélyt kért tôled, hogy lelkedbe költözzön? -- meghagyta neked a szabadságot, hogy kövesd Ôt, de Ô keresett téged, mert így akarta.

947	A szolgálat tetteivel nagyobb diadalmenetet készíthetünk az Úrnak, mint az volt, amiben jeruzsálemi bevonulásakor volt része... mert nem fog megismétlôdni sem Júdás, sem az Olajfák hegye jelenete, sem az a sötét éjszaka... Részünk lesz abban, hogy a világ annak a tûznek a lángjában ég, melyet Ô jött hozni a földre!... És az igazság fénye -- Jézusunk -- megvilágítja az értelmeket egy véget nem érô napon.

948	Ne ijedj meg! Mint kereszténynek, jogod és kötelességed olyan üdvösséges válságot kelteni a lelkekben, mely arra vezeti ôket, hogy Isten színe elôtt éljenek.

949	Imádkozz az egész világért, minden emberért, bármilyen a fajtájuk, a nyelvük vagy a vallásuk. Azokért, akiknek határozatlan képzetük van a vallásról, és azokért, akik nem ismerik a hitet.

-- Ez a lelkek iránti szenvedélyes vágy, mely híven és világosan jelzi, hogy szeretjük Jézust, el fogja érni, hogy Jézus eljön.

950	Hogy ragyogott a szemük, mikor a messze vidékekeken élô lelkekkel végzett munkáról hallottak! Az volt az ember érzése, hogy készek lennének egyetlen szökelléssel átugrani az óceánt. És valóban, a világ nagyon kicsi, amikor nagy a Szeretet.

951	Egyetlen -- egyetlenegy! -- lélek sem lehet közömbös számodra.

952	Krisztus tanítványa soha nem fog így okoskodni: ,,Igyekszem jónak lenni, a többiek pedig, ha akarnak..., ám menjenek a pokolba.''

Ez a viselkedés nem emberi, és nem felel meg Isten szeretetének, sem annak a szeretetnek, amellyel embertársaink iránt tartozunk.

953	Mikor egy keresztény megérti és éli a katolikumot, mikor felfogja, hogy milyen sürgôs minden teremtménynek hirdetni az üdvösség Jó Hírét, tudja, hogy -- mint az Apostol tanítja -- ,,mindenkinek mindenévé'' kell vállnia, hogy ,,mindenkit megmentsen''.

954	Szeretned kell testvéreidet, az embereket, olyannyira, hogy -- ha nem sértik Istent -- még a hibáik se tûnjenek hibának szemedben. Ha csak a másokban meglátott jó tulajdonságokat szereted -- ha nem tudsz megérteni, mentséget találni, megbocsátani -- , önzô vagy.

955	Hanyagságoddal, rossz példáddal nem rombolhatod embertestvéreid lelkét.

-- Felelôs vagy -- szenvedélyeid ellenére -- felebarátod keresztény életéért, mindenki lelki hatékonyságáért, életszentségükért!

956	Fizikailag távol, mégis nagyon közel mindenkihez: nagyon közel -- ismételted boldogan.

Elégedett voltál, hála a szeretetközösségnek, amirôl beszéltem neked, s amelyet elevenen kell tartanod, fáradhatatlanul.

957	Azt kérdezed, mit tehetnél barátodért, hogy ne érezze magát egyedül.

-- Ismétlem neked, amit mindig is mondtam, hogy csodálatos fegyver áll rendelkezésünkre, mely mindent megold: imádkozni. Mindenekelôtt imádkozni. Azután pedig megtenni érte azt, amit szeretnél, hogy érted tegyenek ilyen helyzetben.

Anélkül, hogy megaláznád, segítened kell ôt, hogy könnyû legyen, ami nehéznek tûnik a számára.

958	Képzeld magad mindig a felebarátod bôrébe: így nyugodtan szemléled majd a problémákat vagy a kérdéseket, nem fogsz nyugtalankodni, megértô leszel, mentséget találsz, javítani fogsz, amikor és ahogyan szükséges, és betöltöd a világot szerettel.

959	Nem lehet engedményt tenni abban, ami a hithez tartozik: ám ne feledd, hogy az igazság megmondásához nincs szükség arra, hogy bárkit is megbántsunk.

960	Mikor embertársad java megkívánja, ne hallgass, de beszélj szeretettel, féktelenség és ingerültség nélkül.

961	Nem lehetséges eseményeket vagy tanításokat ismertetni személyekre való utalás nélkül... De ne ítélj: ,,Qui iudicat Dominus est'' -- Isten az, aki ítél.

-- Ne aggódj tehát, ha néha olyan helytelen lelkiismeretû beszélgetôtársra akadsz, aki -- rosszhiszemûségbôl vagy az ítélôképesség hiánya miatt -- szóbeszédnek tekinti, amit mondasz.

962	Vannak olyan szerencsétlenek, akiket zavar, ha jót teszel, mintha a jó nem lenne jó ha nem ôk teszik vagy ellenôrzik...

-- Ez a meg nem értés ne szolgáljon neked kifogásul, hogy munkádat le lassítsd. Tûzz ki magad elé, éppen most, nagyobb teljesítményt: mikor a földön nem tapsolnak meg, munkád kedvesebb az Égben.

963	Néha egy tevékenység ötven százaléka belsô küzdelmekre fecsérlôdik, melyek a szeretet hiányából fakadnak, meg az akadékoskodásból és a testvérek közötti pletykákból. Másrészt a tevékenység huszonöt százaléka elvész az apostolság számára nem szükséges épületek kialakítása során. Soha nem szabad megengedni a pletykát és nem szabad idôt pazarolni annyi ház építésére, és így az emberek száz százalékig apostolok lesznek.

964	Imádkozz a papokért, a mostaniakért, és azokért, akik majd jönnek, hogy mindennap jobban és hátrányos megkülönböztetés nélkül, valóban szeressék embertestvéreiket, és meg tudják magukat szerettetni velük.

965	Az egész világ papjaira gondolva, segíts nekem imádkozni apostoli munkájuk eredményességéért.

-- Paptestvérem, beszélj mindig Istenrôl, mert ha az Övé vagy, nem lesz egyhangúság beszédeidben.

966	A prédikáció, a ,,Megfeszített'' Krisztus hirdetése, Isten szava.

A papoknak a lehetô legjobban fel kell készülniük, mielôtt ezt az annyira isteni szolgálatot végeznék, a lelkek üdvösségét keresve.

A világiaknak egészen különleges tisztelettel kell hallgatniuk.

967	Örömmel hallottam arról a papról: ,,Egész lelkével... és egész testével prédikál.''

968	Ha van benned apostoli lelkület, így imádkozz: Uram, add, hogy ,,sarokba tudjam szorítani'' az embereket, és fel tudjam kelteni mindnyájukban a Szeretet tüzét, hogy tevékenységeink egyetlen motorjává váljanak.

969	Nekünk, katolikusoknak, apostolként kell élnünk: Isten világosságával, Isten sójával. Félelem nélkül, természetesen, de olyan belsô élettel, Istennel olyan egységben, mely megvilágosít, mely elkerüli a romlást és az árnyékot, mely a derûnek és a keresztény tanítás hatékonyságának gyümölcsét osztja.

970	A magvetô kiment vetni, szórni a magot a föld minden útkeresztezôdésében... -- Áldott munka a miénk: azon lenni, hogy az Isten szava mindig és mindenütt, bármilyenek a körülmények, gyökeret verjen, kihajtson és gyümölcsöt hozzon.

971	,,Dominus dabit benignitatem suam et terra nostra dabit fructum suum'' -- az Úr megadja áldását, földünk pedig meghozza gyümölcsét.

-- Igen, ez az áldás az eredete minden jó gyümölcsnek, ez az a klíma, mely szükséges ahhoz, hogy világunkban szenteket, Istenhez tartozó férfiakat és nôket mûvelhessünk ki.

,,Dominus dabit benignitatem'' -- az Úr megadja áldását. -- De, jól figyelj, rögtön utána jelzi azt is, hogy várja a mi gyümölcsünket -- a tiedet, az enyémet -- , és nem egy csenevész, fejletlen gyümölcsöt, mert nem tudtuk átadni magunkat; bôséges gyümölcsöt vár, mert elhalmoz minket áldással.

972	Olyannak láttad a hivatásodat, mint a magokkal telt gubót. Eljön a terjedés pillanata is. Egyszerre sok mag fog gyökeret ereszteni.

973	A nagy embertömeg között -- minket minden lélek érdekel -- kovásznak kell lenned, hogy az isteni kegyelem segítségével, és a saját engedelmességed révén mindenütt úgy mûködj, mint az élesztô, mely minôséget, ízt, kiterjedést ad, hogy Krisztus kenyere más lelkeket is táplálhasson.

974	Jézus ellenségei -- és néhányan, akik barátainak mondják magukat -- az emberi tudomány fegyverzetében, a hatalom kardjával kezükben nevetnek a keresztényeken, ahogyan a filiszteus megvetôen kinevette Dávidot.

Ma is földre fog zuhanni a gyûlölet, a hamisság, a zsarnokság, a világiasság, a közömbösség Góliátja... És akkor, mikor a hamis ideológiák nagy bábja a keresztény szellem látszólag gyenge fegyverei -- az imádság, az engesztelés, a cselekvés -- által vereséget szenved, megfosztjuk hamis tanainak fegyverzetétôl, hogy embertestvéreinket valódi tudományba öltöztessük: a keresztény kultúrába és gyakorlatba.

975	Az Egyház elleni kampányokban sok szervezet ármánykodik -- néha az úgynevezett jókkal karöltve -- , melyek újságok, írások, szatírák, rágalmak, szóbeli propoganda útján izgatják a népet. Aztán oda vonszolják, ahová akarják: akár a pokolba. Feltételezik, hogy a tömeg alaktalan, mintha az embereknek nem volna lelkük... Szánalmasak.

De, mivel az embereknek van lelkük, ki kell tépni a gonosz ilyen szervezeteinek karmai közül, és Isten szolgálatába kell állítani ôket.

976	A szentségekhez járuló emberek jelentôs százaléka rossz sajtót olvas...

Nyugodtan és istenszeretettel kérnünk és tanítanunk kell, hogy ne olvassák az ördögnek ezt a papírszemetét, melyet, mint szégyenükben mondják, a családtagjaik vásárolnak, még ha esetleg éppen ôk maguk teszik is ezt.

977	Védd az igazságot, szeretettel és határozottan, mikor Isten dolgairól van szó. Gyakorold a szent szemtelenséget a tévedések leleplezésében, melyek néha kis csapdák; máskor gyûlöletes érvelések vagy émelyítô tudatlanságok; és általában az olyan emberek tehetetlenségének kifejezései, akik nem képesek elviselni Isten szavának termékenységét.

978	Az általános irányvesztés idején, mikor az Úrhoz fohászkodsz -- a lelkekért, akik az Övéi -- , úgy tûnik, mintha nem hallgatna meg, mintha süket lenne könyörgésedre. Még az a gondolat is felmerül benned, hogy apostoli munkád hiábavaló.

-- Ne aggódj! Dolgozz tovább ugyanazzal az örömmel, ugyanazzal a rezgésszámmal, ugyanazzal a lendülettel. -- Hadd ismételjem: mikor Istenért dolgozunk, semmi sem terméketlen!

979	Fiam: a világ minden tengere a miénk, és éppen ahol a halászat a legnehezebb, ott van rá a legnagyobb szükség.

980	Keresztény tanításoddal, feddhetetlen életeddel, jól végzett munkáddal példát kell adnod hivatásod gyakorlása során, hivatali kötelességeid teljesítésében; jó példát azoknak akik körülötted vannak: rokonoknak, barátoknak, munkatársaknak, szomszédoknak, tanítványoknak... -- Nem lehetsz balkezes ember.

981	Krisztushoz fûzôdô barátságod miatt köteles vagy gyümölcsöt teremni.

-- Olyan gyümölcsöt, mely csillapítja a lelkek éhségét, mikor hozzád folyamodnak, a munkában, a mindennapi életben, a családi körben...

982	Kötelességed örömteli és nagylekû teljesítésével bôséges kegyelmet nyersz az Úrtól más lelkek számára is.

983	Igyekezz elvinni keresztény érzületedet a világnak, hogy a Keresztnek sok barátja legyen.

984	Bôséges és hatékony kegyelmén kívül az Úr adott neked fejet, kezet, értelmi képességeket is, hogy kamatoztasd talentumaidat.

Isten állandóan csodákat akar tenni -- halottakat támasztani, süketek hallását, vakok látását visszaadni, bénákat járóvá tenni... -- , a te megszentelt hivatásbeli tevékenységed révén, mely Istennek kedves és a lelkeknek hasznos áldozattá válik.

985	Azon a napon, mikor nem próbálnál másokat közelebb vinni Istenhez -- te, akinek mindig égô fáklyának kell lenned -- átalakulnál hitvány széndarabbá, vagy egy kupac hamuvá, melyet egy fuvalat szétszór.

-- Tüzet kell hordoznod, égned, lobognod kell, az istenszeretet, a hûség, az apostolság lángjait kell gyújtanod.

986	Hívd segítségül a Legszentebb Szüzet; kérd állhatatosan, hogy mutatkozzék mindig Édesanyádnak: ,,Monstra te esse Matrem!'', és hogy eszközölje ki neked Fia kegyelmébôl a helyes tanítás világosságát értelmedben, a szeretetet és tisztaságot szívedben, hogy Istenhez járulhass, és sok lelket vihess Neki.


Örökkévalóság

987	Isten gyermeke nem fél az élettôl, és nem fél a haláltól, mert lelki életének az alapja az istengyermeki érzület: Atyám az Isten, Ô gondoskodik rólam, és Ô a szerzôje minden jónak, és Ô az egész Jóság.

-- De te meg én valóban úgy cselekszünk, mint Isten gyermekei?

988	Örömmel töltött el, amikor láttam, hogy megértetted, amit mondtam neked: neked és nekem úgy kell cselekednünk, élnünk és halnunk, mint a szerelmeseknek, és így ,,fogunk élni'' örökké.

989	Az Úr mindig gyôz. -- Ha az Ô eszköze vagy, te is gyôzni fogsz, mert Isten csatáit fogod vívni.

990	Az életszentség épp ebben áll: harcolni, hogy hûségesek legyünk életünk során; és örömmel elfogadni Isten Akaratát halálunk óráján.

991	Mikor magadhoz veszed az Urat az Oltáriszentségben, légy hálás Neki egész lelkeddel azért a jóságáért, hogy veled van.

-- Nem elmélkedted át, hogy századoknak és századoknak kellett eltelniök, míg eljött a Messiás? A pátriárkák és a próféták könyörögve kérték Izrael egész népével: a föld szomjazik, Urunk, jöjj el!

-- Bárcsak ilyen lenne a te szeretô várakozásod.

992	Napjainkban is, azok akarata ellenére, akik Istent tagadják, a föld nagyon közel van az Éghez.

993	Azt írtad: ,,Simile est regnum coelorum -- a Mennyek Országa hasonló a kincshez... A Szent Evangéliumnak ez a szakasza szívembe hullott, és gyökeret vert. Annyiszor olvastam, de nem ragadtam meg a velejét, az isteni ízét.''

Mindent..., mindent el kell adnia az okos embernek, csakhogy elnyerje a kincset, a Dicsôség értékes gyöngyét!

994	Kezdj társalogni a Szûzanyával, és mondd neki bizalmasan: Úrnôm, hogy megéljem azt az eszményt, melyet Isten oltott szívembe, repülnöm kell... nagyon, nagyon magasra!

Nem elég az, hogy elszakadj Isten segítségével az evilági dolgoktól, tudván, hogy azok nem egyebek pornál. Sôt: ha csomóba gyûrnéd az egész világmindenséget a lábad alá, hogy közelebb légy az Éghez..., az sem volna elég!

Repülnöd kell, úgy, hogy nem támaszkodsz semmi idelentrôl valóra, a Lélek szavára és fuvallatára figyelve. -- De, mondod nekem, a szárnyaim elkérgesedtek! Az évek piszkos, ragadós iszapja...

De én megismételtem: folyamodj a Szent Szûzhöz. Édesanyám -- mondd neki újra -- , alig tudok felrepülni! A föld vonz, mint egy elátkozott mágnes! -- Édesanyám, Te el tudod érni, hogy a lelkem felrepüljön végsô és dicsôséges szárnyalással, melynek végsô célja Isten Szívében van.

-- Bízzál, mert meghallgat téged.

995	Gondold meg, milyen kedves Urunknak, Istenünknek a tiszteletére elégetett tömjén; gondold meg azt is, milyen keveset érnek a földi dolgok, melyek alighogy elkezdôdnek, már véget is érnek...

Viszont az Égben nagy Szeretet vár téged: árulás, csalás nélkül: az egész Szeretet, az egész szépség, az egész nagyság, az egész tudomány...! És fáradhatatlanul: úgy fog betölteni, hogy nem telsz el vele.

996	Természetfeletti látvány! Nyugalom! Béke! Nézd így a dolgokat, a személyeket és az eseményeket..., az örökkévalóság tekintetével.

És akkor, bármilyen fal álljon is utadba -- még ha emberileg szólva irdatlannak tûnik is -- , mihelyt szemedet valóban az Égre emeled, milyen kis dolog az!

997	Ha közel vagyunk Krisztushoz, és a nyomában járunk, egész szívünkbôl szeretnünk kell a szegénységet, a földi javaktól való elszakadást, a lemondásokat.

998	A lelki életben sokszor tudni kell veszíteni földi szempontból, hogy gyôzzünk az Égben. -- Így mindig gyôz az ember.

999	Hazudnak az emberek, amikor azt mondják az evilági dolgokról: ,,örökre''. Teljes igazsággal az ,,örökre'' csak az örökkévalóságra igaz.

-- És neked így kell élned, olyan hittel, melytôl a méz zamatát érzed, mennyei édességet, arra az örökkévalóságra gondolva, mely tényleg örökre van!

1000	Ha nem volna más élet, mint ez, kegyetlen tréfa lenne: képmutatás, gonoszság, önzés, árulás.

1001	Haladj elôre vidáman, igyekezve, akkor is, ha oly kicsiny vagy: ha semmi vagy!

-- Vele a világon senki meg nem állíthat téged. Gondold meg azt is, hogy az Istent szeretôknek minden a javukra válik: ezen a földön mindent helyre lehet igazítani, kivéve a halált; és számunkra a halál -- Élet.

1002	Hogy az embert megmentsd, Uram, meghalsz a Kereszten. És mégis, egyetlen halálos bûnért a kínok boldogtalan örökkévalóságára ítéled az embert...: mennyire sért Téged a bûn, és mennyire kell gyûlölnöm azt!

1003	Szent Teréz határozottan állítja, hogy ,,aki nem imádkozik, annak nincs szüksége démonra, hogy megkísértse; viszont aki legalább naponta egy negyedórát imádkozik, az szükségképpen megmenekül''..., mert az Úrral való párbeszéd -- mely szeretetteljes a lélek keserûsége vagy szárazsága idején is -- megmutatja nekünk az élet valódi arculatát és igazi dimenzióját.

Légy imádkozó lélek.

1004	,,Tehát király vagy''... -- Igen, Krisztus a Király, aki nemcsak kihallgatást ad neked, amikor kívánod, hanem a Szeretet önkívületében még nagyszerû égi palotáját is elhagyja -- értesz engem? -- , ahová még nem vagy képes eljutni, és ott vár téged a Tabernákulumban.

-- Nem tûnik képtelenségnek számodra nem rohanni oda szolgálatkészen és nagyobb állhatatossággal, hogy beszélj Vele?

1005	Egyre jobban meg vagyok gyôzôdve róla: a mennyei boldogság azokra vár, akik tudnak boldogok lenni a földön.

1006	Napnál világosabban látom a földi és örök boldogság formuláját, titkát: nem csupán alkalmazkodni az Isten Akaratához, hanem ragaszkodni hozzá, azonosulni vele, egyszóval: akaratunk pozitív cselekedetével akarni az Isten Akaratát.

-- Ismétlem, ez az öröm és a béke csalhatatlan titka.

1007	Hányszor látod, hogy eláraszt, megrészegít az Isten kegyelme! És nagy bûn, ha nem felelsz meg neki!

1008	A kísértés idején gyakorold a Remény erényét: pihenni és örülni ott lesz nekem az egész örökkévalóság; most, telve Hittel, meg kell szolgálnom a pihenést munkával; és az örömet fájdalommal... Mi lesz a Szeretet a Mennyben?

És még inkább gyakorold a Szeretetet, így válaszolva: tetszeni akarok Istenemnek, Szerelmemnek, egész Akaratát teljesítve..., mintha nem volna sem jutalom, sem büntetés: csak azért, hogy örömet szerezzek Neki.

1009	Mikor -- néha villámként, máskor piszkos, kellemetlen légy módjára, melyet elzavarnak, de visszatér -- nyugtalanítani kezd az a gondolat, hogy helytelen a szándékod, végezz mindannyiszor, mégpedig azonnal, e gondolattal ellentétes cselekedeteket..., és dolgozz tovább nyugodtan Érte és Vele.

-- Idôközben pedig, még ha úgy tûnik is neked, hogy csak ajkaddal mondod, ismételd lassan: Uram, magamnak nem akarok semmit. Mindent a Te dicsôségedért, és Irántad való Szeretetbôl.

1010	Azt mondod, mindegy neked, hogy itt vagy-e vagy Kínában.

-- Akkor hát igyekezz ott lenni, ahol Isten Szent Akaratát teljesíted.

1011	Tôled függ az is, hogy sokan ne maradjanak a sötétségben, és olyan úton járjanak, mely az örök életre vezet.

1012	Legyen szokásoddá, hogy Ôrangyalának ajánlasz mindenkit, akivel találkozol, hogy segítse az illetôt jónak, hûségesnek és vidámnak lenni; hogy a maga idején megkaphassa az Atyaisten, a Fiúisten, a Szentlélek Isten és Szûz Mária Szeretetének örök ölelését.

1013	Mint a búzaszemnek, meg kell halnunk, hogy termékenyek legyünk.

Te meg én Isten kegyelmével mély és fényes barázdát akarunk vágni. Ezért el kell hagynunk a szegény ember-állatot, és bele kell vetnünk magunkat a lélek szántóföldjébe, természetfeletti értelmet adva minden emberi foglalatosságnak, és ugyanakkor azoknak az embereknek is, akik bennük fáradoznak.

1014	Jézusom, add, hogy szórakozottságaim fordított értelemben legyenek szórakozottságok: ahelyett, hogy a világ jutna eszembe, mikor Veled foglalkozom, juss Te az eszembe, mikor a világ dolgaiban foglalatoskodom.

1015	Megijedtél egy kicsit, mikor annyi fényt láttál..., annyit, hogy nehezedre esett nézni, sôt látni is.

-- Hunyd be a szemed nyilvánvaló nyomorúságod elôtt, nyisd fel lelked tekintetét a hitre, a reményre, a szeretetre, és menj elôre, az Ô vezetésére hagyatkozva, annak közvetítésével, aki lelkedet irányítja.

1016	Légy nagylelkû! Ne kérj Jézustól még vígasztalást sem!

-- Miért -- kérdezted tôlem. Mert tudod jól -- válaszoltam -- , hogy még ha Istenünk távolinak tûnik is, ott lakik lelked központjában, és isteni jelentôséget ad egész életednek!

1017	Meséltem neked, hogy még néhány olyan ember is, aki nem volt megkeresztelve, meghatottan mondta nekem: ,,Igaz, értem, hogy a szent lelkeknek boldogoknak kell lenniük, mert olyan látással nézik az eseményeket, mely fölötte áll a földi dolgoknak, mert a dolgokat az örökkévalóság tekintetével látják.''

Bár ne hiányozna neked ez a látás! -- fûztem hozzá -- , hogy meg tudj felelni annak a különlegesen szeretetteljes bánásmódnak melyben a Szentháromság részesített.

1018	Határozottan állítom, hogy ha mi, Isten fiai, akarjuk, hathatósan hozzá tudunk járulni az emberek munkájának és életének megvilágításához azzal az isteni -- örök -- ragyogással, melyet az Úr akart lelkünkbe oltani.

-- Ám ,,aki azt mondja, hogy Jézusban él, annak követnie kell azt az utat, amit Ô járt'', ahogyan Szent János tanítja: azt az utat, mely mindig a dicsôségre vezet, de -- ugyancsak mindig -- az áldozaton át.

1019	Milyen csalódás azoknak, akik az álapostol fényét látták, és a maguk sötétségébôl ahhoz a derengéshez közeledve akartak kilépni! Futottak, hogy megérkezzenek. Talán bôrük cafatjait hagyták az úton... Néhányan, a fény iránti vágyukban lelkük foszlányait is elhagyták... Íme, itt vannak az álapostol mellett: hideg van és sötét. Hideg és sötét, mely végül is betölti annak megszakadt szívét, aki egy pillanatra hitt az eszmében.

Az álapostol szörnyû munkát végzett: ezek a csalódott emberek, akik azért jöttek, hogy húsukat izzó parázsra cseréljék, a szeretet csodás rubintjára, visszahullanak a földre, ahonnét jöttek, olyan szívvel, mely már nem szív... hanem egy darab jég, sötétbe burkolva, mely végül agyukat is elhomályosítja.

Szofizmák hamis apostola, ez a te mûved: mert Krisztus van az ajkadon, de nincs abban, amit teszel; mert olyan fénnyel vonzol, melynek híjával vagy; mert nincs meg benned a szeretet melege, mert úgy teszel, mintha külsôkkel törôdnél, s közben elhagyod a tieidet; mert hazug vagy, és a hazugság az ördög származéka... Ezért a démonnak dolgozol, megzavarod a Gazda követôit, és ha idelenn gyakran sikered van is, jaj neked, azon a nem olyan messzi napon, amikor eljön barátunk, a Halál, és meglátod a Bíró haragját, akit soha nem tudtál becsapni! -- A szofizmákat nem, Uram: a szofizmákat soha.

1020	Ez a biztos út: a megaláztatáson át a Keresztig; a Kereszttôl Krisztussal az Atya halhatatlan Dicsôségébe.

1021	Micsoda örömet szerzett nekem a mai Szentlecke! A Szentlélek Szent Pál ajkán keresztül a halhatatlanság és a Dicsôség titkát tanítja nekünk. Mi emberek, mindnyájan a megmaradásra vágyunk.

Örökkévalóvá szeretnénk tenni az életnek azokat a pillanatait, melyeket boldognak tartunk. Dicsôséges emléket szeretnénk hagyni magunk után... Azt szeretnénk, ha eszményeink halhatatlanok lennének. Ezért, a látszólagos boldogság pillanataiban, mikor van valami ami fájdalmunka vígasztalja, természetesen mindnyájan azt mondjuk és azt kívánjuk: örökre, örökre...

Mennyit tud errôl a gonosz szellem! Milyen jól ismerte az emberi szívet! Olyanná váltok, mint az Isten -- mondta ôsszüleinknek. Kegyetlen csalás volt. Szent Pál a Filippieknek írt levélben, melyet most olvastunk, megtanítja a halhatatlanság és a Dicsôség elnyerésének isteni titkát: Jézus kiüresítette önmagát, szolgai alakot öltött... Megalázta magát, és engedelmes lett mindhalálig, mégpedig a kereszthalálig. Ezért Isten felmagasztalta és olyan nevet adott neki, mely fölötte áll minden más névnek: hogy Jézus nevében hajoljon meg minden térd, a Mennyben, a földön és az alvilágban...

1022	Hogy egyesüljünk Krisztussal Dicsôségében, a végsô diadalban, elôbb részt kell vennünk áldozatában, és azonosulnunk kell Vele, aki meghalt a Kálvárián.

1023	Ne légy szétszórt, ne engedd szabadjára képzeletedet: élj önmagadban, és közelebb leszel Istenhez.

1024	Segíts, hogy újra meg újra fülébe kiáltsuk mindenkinek külön-külön és együttvéve: a bûnös, akinek hite van, még ha a föld minden gazdagságát elnyeri is, szükségképpen boldogtalan és szerencsétlen.

Igaz, hogy természetfeletti az az ok, melynek arra kell vezetnie bennünket és mindenkit, hogy gyûlöljük még a bocsánatos bûnt is: Isten borzad a bûntôl a maga egész végtelenségével, a legnagyobb, örök, és szükségszerû gyûlölettel, mivel a rossz ellenkezik a végtelen jóval...; ám, az elsô megfontolás is, melyet ajánlottam neked, erre az utóbbira vezethet.

1025	Annyi lesz benned az életszentség, amennyi a Szeretetbôl való önmegtagadás.

1026	Elszabadult az erôszakos üldözés. Egy pap pedig így imádkozott: Jézusom, minden szentségtörô gyújtogatás növelje bennem a Szeretet és az Engesztelés tüzét.

1027	Az apostoli munka szépségét, nagyságát és hatékonyságát szemlélve légy biztos benne, hogy fejfájást fog neked okozni, ha az útra gondolsz, amit még meg kell tenni, hisz annyi lélek várakozik. És nagy boldogság fog eltölteni, ha Jézus szolgájának ajánlhatod fel magad. Vágyódsz a Keresztre, a fájdalomra, a Szeretetre és a lelkekre. Anélkül, hogy akarnád, ösztönös mozdulattal -- mely a Szeretet -- kitárod karodat és kinyitod tenyeredet, hogy Ô szögezzen téged áldott Keresztjére: hogy szolgája légy -- ,,serviam!'' -- , ami uralkodást jelent.

1028	Meghatott az ajkadról hangzó forró könyörgés: ,,Istenem, csak azt kívánom, hogy kedves legyek elôtted; semmi más nem számít nekem. -- Szeplôtelen Szûzanya, add, hogy csakis a Szeretet mozgasson engem.''

1029	Kérd teljes szívvel a halált, az ezerszeres halált, inkább, mintsem hogy megsértsd Istenedet.

És ezt ne a bûnért járó büntetés miatt tedd, melyet méltán megérdemlünk, hanem azért mert Jézus olyan jó volt és most is olyan jó hozzád.

1030	Istenem: mikor foglak Téged önmagadért szeretni? Még akkor is, Uram, ha -- jól meggondolva a dolgot -- az örök jutalmat kívánni, annyi mint Téged kívánni, Aki magadat adod jutalmul.

1031	Ízleljétek és lássátok, milyen jó az Úr -- mondja a Zsoltáros.

-- A lelki hódításnak, mivel Szeretet, a nagy és apró dolgokban a Végtelen, az örökkévalóság iránt kell sóvárognia.

1032	Jézusom, nem akarok arra gondolni, mit hoz a ,,holnap'', mert nem akarok határt szabni nagylelkûségednek.

1033	Tedd magadévá annak a barátunknak a gondolatait, aki ezt írta: ,,Jártomban Isten irántam való jóságának jeleirôl elmélkedtem. Belsô öröm töltött el. Hogy mindenki felfogja gyermeki hálámat, legszívesebben kiáltozni kezdtem volna az utcán: Atyám, Atyám! És -- noha nem kiáltottam -- halkan sokszor így szóltam Hozzá: Atyám! Biztos voltam benne, hogy szívesen veszi.

-- Nem keresek mást: csak az Ô tetszését és Dicsôségét akarom: mindent Érte. Ha az üdvösséget akarom, a saját megszentelôdésemet, csak azért teszem, mert tudom, Ô ezt akarja. Ha keresztény életemben szomjazom a lelkek után, azért teszem, mert tudom, hogy Ô szomjazik utánuk. Igazán mondom: nem kell tekintetemet a jutalomra irányítanom. Nem kívánok jutalmat: mindent Szeretetbôl!''

1034	Mennyire szerette Isten Akaratát az a beteg, akit elláttam. Hosszú, kínos és bonyolul betegségében (már semmi ép nem volt benne) Jézus áldását és különleges Szeretetét látta: és noha alázatosságában azt állította, hogy büntetést érdemel a szörnyû fájdalom, melyet egész szervezetében érzett, nem büntetés, hanem irgalom volt.

-- A halálról beszéltünk. És a mennyországról. És arról, hogy, mit mondjon Jézusnak és a Szûzanyának... És arról, hogy odafent többet fog ,,dolgozni'', mint idelent... Akkor kívánt meghalni, amikor Isten akarja...; de -- kiáltotta örömmel telve -- bárcsak ma lenne! Az olyan ember örömével szemlélte a halált, aki tudja, hogy a halállal Atyjához tér.

1035	Ne félj a haláltól. Barátod!

-- Szokj hozzá ehhez a valósághoz. Nézz szembe gyakran a síroddal: és ott nézd, szagold és érintsd a saját nyolcnapos rothadó holttestedet.

-- És ne mulaszd el ezt megtenni, különösen akkor, mikor a test kívánsága nyugtalanít.

1036	Feltárva elôttem lelkét, ezt mondta: ,,Ezekben a napokban úgy gondoltam a halálra, mint pihenésre, noha bûnös vagyok. És belegondoltam: ha közölnék velem: »Elérkezett a halál órája«, milyen örömmel válaszolnám: »Elérkezett az Élet órája«.''

1037	Meghalni jó dolog. Lehetséges, hogy valakinek hite legyen, és ugyanakkor féljen a haláltól?... Ám amíg az Úr a földön akar hagyni téged, gyávaság lenne meghalnod. Élni, élni, szenvedni és dolgozni Szeretetbôl: ez a te feladatod.

1038	Legalább naponta egyszer gondolj a halál pillanatára, és lásd ennek fényében a nap eseményeit.

Biztosítlak, hogy jó tapasztalatod lesz arról a békérôl, melyre ez az elmélkedés vezet.

1039	Nagyon elkomolyodtál, amikor azt hallottad tôlem: elfogadom a halált, amikor, ahogyan és ahol Ô akarja; ugyanakkor azt gondolom, hogy ,,kényelmesség'' lenne hamar meghalni, mert sok évig kell kívánnunk dolgozni Érte, és Vele a többiek szolgálatában.

1040	Meghalni?... Micsoda kényelem! -- ismétlem.

-- Amint az az idôs és beteg szent püspök mondta: ,,Non recuso laborem'': Uram, amíg hasznos lehetek Neked, nem utasítom vissza, hogy éljek és dolgozzam Érted.

1041	Ne tégy semmit érdemszerzés végett, sem a tisztítótûz büntetéseitôl való félelembôl: mostantól mindig azon igyekezz, hogy mindent, a legkisebb dolgot is, azért tégy, hogy Jézusnak tessék.

1042	Izzón vágyakozz arra, hogy amikor jó és elkerülhetetlen nôvérünk, a halál eljön, hogy megtegye neked azt a szolgálatot, hogy Isten elé visz, ne találjon téged semmi földi dologhoz kötve!

1043	Ha az életre vágyol, az örök életre és boldogságra, nem szállhatsz ki az Anyaszentegyház hajójából. -- Nézd: ha kilépsz a hajóból, a tenger hullámai között végzed, a halálba mész, belefulladsz az óceánba; elszakadsz Krisztustól, elveszíted barátságát, melyet önként választottál, mikor ráébredtél, hogy Ô ajánlja fel neked.

1044	Jézus eljött a földre, hogy szenvedjen..., és hogy megkímélje a szenvedésektôl -- a földiektôl is -- a többieket.

1045	Nincs nagyobb méltóság, mint szolgának tudni magunkat: az összes lelkek önkéntes szolgálatában!

-- Így szerez az ember nagy rangot a földön és a Mennyben.

1046	A fájdalommal és az üldöztetéssel szembenézve, egy lélek természetfeletti érzékkel ezt mondta: ,,Inkább itt verjenek meg, mint a tisztítóhelyen!''

1047	Ha szeretek, számomra nem lesz pokol.

1048	Milyen jó Istennek élni! Milyen jó nem akarni mást, mint az Ô dicsôségét!

1049	Ha csakugyan el akarod érni az örök életet és az örök dicsôséget, tanulj meg elvonatkoztatni sok esetben nemes, személyes ambícióidtól.

1050	Ne helyezd ,,énedet'' egészségedbe, jó híredbe, elômeneteledbe, munkádba, minden lépésedbe... Milyen kellemetlen dolog! Úgy tûnik, elfelejtetted, hogy ,,neked'' nincs semmid. Minden az Övé.

Mikor a nap folyamán -- akár ok nélkül is -- úgy érzed, megaláztak; mikor úgy gondolod, hogy a te szempontodnak kellene érvényesülnie; mikor észreveszed, hogy minden pillanatban azt morogja az ,,éned'': a magadé, a magadé, a magadé..., lásd be, hogy csak az idôt ütöd agyon, pedig az önzésedet kellene ,,agyonütni''.

1051	Azt tanácsolom neked, ne keresd a személyes dicséretet, még akkor sem, ha megérdemelted: jobb észrevétlennek maradni, és jobb, ha tevékenységünk, életünk legszebb és legnemesebb része rejtve marad... Milyen nagy dolog ez a kicsinnyé válás! ,,Deo omnis gloria!'' -- Istennek minden dicsôséget!

1052	A szomorúság pillanataiban egy lélek ezt mondta az Úrnak: ,,Jézusom, mit adhattam Neked jó híremen kívül, ha nem volt egyebem? Ha vagyonom lett volna, Neked adtam volna. Ha erényeim lettek volna, jó példát adtam volna, hogy szolgáljalak Téged. Csak a jó hírem volt, és Neked adtam. Légy áldott! Jól látom, hogy a Te kezedben a jó hírem biztonságban van!''

1053	A sár volt az eredetem, és a por az öröksége egész fajtámnak.

Ki méltó a dicséretre, ha nem Isten?

1054	Mikor érzed, hogy forr benned a büszkeség -- a kevélység! -- , mely miatt szuperembernek tekinted magad, elérkezett a pillanat, hogy felkiálts: Nem! És így meg fogod érezni Isten jó gyermekének örömét, aki a földön jártában hibákat is elkövet, de a jót teszi.

1055	,,Sancta Maria, Stella maris'' -- Szûz Mária, tengernek Csillaga, Te vezess minket!

-- Kiálts így, erôsen, mert nincs olyan vihar, mely hajótörésbe kergethetné, akinek Mária édes Szíve a menedéke. Mikor látod, hogy jön a fergeteg, ha Mária erôs Oltalmába menekülsz, nem fenyeget sem a vihar, sem a hajótörés.


Szentírási helyek jegyzéke
Ószövetség

Teremtés könyve (Ter)

1,3-31	703

2,15	681

3,5	1021

4,4	43

Második Törvénykönyv (MTörv)

6,5	869

32,4	387

Sámuel I. könyve (1Sám)

3,6. 9	7, 52

17,42--44	974

Jób könyve (Jób)

7,1	105, 429

Zsoltárok könyve (Zsolt)

4,2	42

18,7	515

19,8	716

22,4	194

22,5	42

30,4. 7	307

33,9	1031

45,2	307

50,19	172

58,9	637

68,9--10	797

72,22--24	381

76,11	398

84,13	971

99,2	681

103,10	283

109,4	4

118,94	196

118,100	53

Példabeszédek könyve (Péld)

21,28	483

Énekek éneke (Én)

4,7	84

4,12	412

5,2	311

8,7	655

Izajás könyve (Iz)

30,15	799

40,11	319

43,1	7, 12, 123

60,8	927

Jeremiás könyve (Jer)

18,6	875

29,12	228

31,3	866

Siralmak könyve (Siral)

3,57	287

Ezekiel könyve (Ez)

34,23	319

Újszövetség

Máté evangéliuma (Mt)

2,3	248

2,3--12	636

2,10	239

2,12	366

4,20--22	6, 356

5,11	795

5,13--16	22

5,15	44

7,7	536

7,21	358

8,2	665

8,20	523

9,2	231, 233

9,20--22	233

9,21	324

9,37	906

10,22	656

11,28	867

13,3	970

13,24--25	464

13,36	579

13,44--45	993

14,13--21	341

14,16--19	674

14,19--20	675

14,31	805

14,35--36	158

16,18	637

16,24	823

19,29	281

20,28	612

21,1--3	672

21,5--7	607

22,15	558

22,37	869

26,41	487, 753

27,12. 27--31	711

27,66	259, 660

28,1--2	676

Márk evangéliuma (Mk)

1,16--20	6

3,10	158

4,3	970

4,21	44

6,33--34	341

6,37--38	674

6,41--42	675

9,24	257

10,46--52	665

10,47	197

10,51	318

11,1--10	607

11,15--17	546

12,13	558

12,30--33	869

14,38	487, 753

15,4--5	711

15,16--19	710

15,21	252

16,1--4	676

16,1--8	660

16,3--4	625

Lukács evangéliuma (Lk)

1,30	287

1,34	328

1,38	588

1,46--55	608

2,7	274

2,51	810

2,51--52	708

4,40	901

5,4--6	574

5,5	175

5,11	6, 356

5,15	665

7,47	210

8,5	970

8,16	44

9,11--17	341

9,13	674

9,16--17	675

9,23	823

9,58	523

10,2	906

10,16	671

11,1	71

11,5--13	536

11,33	44

12,49	31, 52, 947

14,26	141

16,8	848

17,3	566

18,1	74, 536

18,41	318, 386

19,14	639

19,17	917

19,29--38	607

19,45--46	546

20,20	558

22,15	833

22,42	236, 771

22,46	487

22,63--65	711

23,9.2	711

23,26	252, 764

24,1--2	625, 676

24,1--7	660

János evangéliuma (Jn)

1,9--12	1

1,40--51	6

2,3	807

2,14--17	546

5,7	168

6,1--13	341

6,8--9	674

6,14--15	304, 542

6,35	824

8,12	1, 158

8,32	842

9,6	370

10,11	319

10,16	638

11,21	495

11,43	211, 476

12,14--15	607

12,24	1013

12,32	678, 685

13,23	496

13,34--35	454, 889

14,6	818

15,1--7	932

15,5	425, 437

15,16	915

17,11	647

17,15--16	569

17,22	647

18,37	1004

19,1--3	711

19,25	758

19,26	589

20,1	625, 676

20,1--10	660

21,1--8	574

21,7	422

21,15--17	497

21,17	176

Apostolok Cselekedetei (ApCsel)

1,1	694

1,14	297

3,4	36

3,6	287

4,32	632

9,6	238, 754

Rómaiaknak írt levél (Róm)

7,23	124

7,24	180

8,28	1001

12,2	97

12,5	630

12,12	74

13,11	377

13,14	74

15,13	677, 795, 900

Korintusiaknak I. levél (1Kor)

4,4	961

4,13	803

4,20	839

6,20	881, 945

9,16	668

9,22	953

10,17	630

15,25	639

Korintusiaknak II. levél (2Kor)

2,15	92

5,17	183

11,28	584

12,10	294

Galatáknak írt levél (Gal)

2,19	786

6,2	557

Efezusiaknak írt levél (Ef)

1,4	10, 18, 280

1,10	678

2,19	587

4,15	559

5,32	691

Filippieknek írt levél (Fil)

2,7--10	1021

4,13	232, 337, 656

Kolosszeieknek írt levél (Kol)

1,19--20	678

Tesszalonikaiknak írt I. levél (1Tessz)

5,17	74

Timóteusnak írt I. levél (1Tim)

2,4	865

Zsidóknak írt levél (Zsid)

5,6	4

13,8	8

Szent Péter I. levele (1Pt)

1,18--19	881

2,9	882

5,9	131

Szent János I. levele (1Jn)

2,6	1018

4,18	260

4,19	497


Tárgymutató

Ha a tárgymutató egymás utáni elmélkedésekre utal, a program mindig az elsô elmélkedés számára ugrik. Példál a 720--722 utalásra kattintás a 720-as emlékedésre viszi az olvasót.

-- A --

Alázatosság: 33, 41, 56, 66, 67, 97, 120, 139, 142, 145, 147, 152, 153, 158, 171, 172, 174, 176, 180--187, 189, 196, 197, 215, 232, 241, 246, 247, 255, 287, 310, 312, 314, 324, 330, 338, 334, 342, 363, 370, 371, 379, 392, 398, 419, 454, 472, 473, 478, 588, 590--593, 595--601, 606--608, 610, 611, 639, 643, 662, 666, 669--671, 683, 704, 751, 765, 794, 803, 821, 822, 840, 844, 851, 871, 897, 915, 921, 935, 1020, 1021, 1051, 1053, 1054.

Angyalok: 9, 93, 271, 272, 339, 931, 1012.

,,Antiklerikalizmus'': 259, 466, 585, 636, 720--722, 974, 975.

Apostolok: 6, 8, 36, 111, 124, 180, 356, 422, 454, 496, 497, 584, 589, 668, 805.

Apostolság: 1, 5, 9, 22--27, 31, 36, 52, 57, 63, 121, 143, 175, 232, 257, 282, 283, 300, 337, 342, 360, 372, 375, 397, 399, 451, 452, 460, 463, 465, 466, 570, 571, 573--576, 579, 580, 583, 632, 633, 636, 637, 651, 653, 655, 662--668, 670, 672--675, 695, 707, 710, 716, 722, 731, 734, 790, 809, 823, 841, 843, 847, 848, 849, 856, 858, 863, 865, 867, 868, 870, 871--873, 880, 881, 890, 892, 894, 895, 896, 898--902, 906, 909, 911, 912, 914, 916--920, 922, 925, 927, 933, 938, 939, 944, 946--950, 952, 953, 955, 957, 963, 968, 969, 971--979, 981, 984--986, 1011, 1012, 1013, 1019, 1027, 1037, 1039, 1040.

Aszkétikus küzdelem: 51, 58--215, 223, 244, 251, 278, 286, 295, 312, 344, 355, 377--474, 483, 487, 588, 605, 639, 652, 735--737, 821, 845, 864, 994.

Áhítatgyakorlatok: 93, 296, 345, 433, 434, 587, 615, 621, 733, 774, 777, 931.

Áldozat: 299, 504, 556, 620, 757--769, 839.

Áldozatvállalás: 43, 44, 97, 141, 150, 208, 247, 364, 368, 532, 591, 592, 601, 803, 839, 853, 861, 915, 1049--1052.

-- B --

Barátság: 565, 943.

Bánat: 41, 115, 153, 159, 161, 172, 176, 177, 179, 189, 198, 200, 202, 206, 210, 349, 384, 387, 550.

Bátorság: 6, 129, 459, 466, 546.

Belsô élet: 78, 84, 109, 157, 161, 162, 224, 290, 389, 395, 399, 417, 446, 447, 484, 485, 510, 540, 543, 553, 572, 708, 734, 890, 892, 936, 969, 981, 1003, 1015.

Betegség: 791.

Béke: 54, 102, 106, 166, 248, 373, 423, 429, 536, 648, 649, 805, 806.

Bizalom: 194, 196, 211, 213--215, 219, 231, 244, 287, 307, 656, 903.

Bûn: 114, 119, 124, 146, 158, 166, 183, 187, 207, 394, 402, 411, 417, 464, 550, 577, 655, 720, 1002, 1024, 1026, 1029.

Bûnbánat: 149, 160, 208, 225, 408, 409, 784, 817.

-- C --

Család (keresztény): 17--19, 21, 104, 689--693, 908.

-- D --

Derû: 343, 467, 795, 797.

Démon: 126, 127, 307, 309, 311, 394, 466.

-- E --

Egyetemesség: 583.

Egyház: 136, 138, 175, 258, 461, 471, 581, 583--586, 630--632, 634, 638, 640, 647, 852, 879, 932, 1026, 1043.

Egyházszeretet: 584.

Egység: 148, 425, 437, 471, 630, 631, 879, 890, 956, 963.

Egyszerûség: 126, 226, 460, 530.

Elsô keresztények: 622, 632.

Elszakadás: 46, 486, 523--526, 728, 807--810, 888, 997, 1042.

Emberi élet: 995, 1000.

Emberi lélek: 34, 893.

Emberi személy: 891, 961.

Emberi szempontok: 200, 459, 460, 711, 716, 723, 795, 946.

Emberi szeretet: 34, 79, 131, 143, 145--147, 150, 151, 282, 453--460, 502, 557--559, 561--564, 566, 567, 573, 578, 600, 650, 693, 699, 726, 802, 849, 859, 868, 869, 872, 876, 885, 889, 900, 925, 940, 942, 951, 952, 954, 957, 959, 960, 961.

Engedelmesség: 133, 175, 231, 327, 530, 574, 581, 599, 626, 627, 629, 666.

Engesztelés: 207.

Erények: 53, 67, 86, 163, 227, 295, 296, 389, 479, 711, 744, 801, 866, 944.

Erôsség: 325, 337, 473, 643, 762, 792, 884, 885.

Eszközök: 72, 218, 284, 372, 407, 429, 431, 525, 571, 664, 731, 807, 809, 919, 957.

Eucharisztia: 69, 70, 267, 268, 302--306, 541, 542, 548, 746, 824--838, 887, 938, 939, 991, 1004.

Evangélium: 8, 322, 425, 495, 676, 754, 895.

Evangelizálás: 638, 668, 896, 947, 970.

Evilági jelleg: 569, 703, 723.

Életterv: 81, 83, 421, 736, 737, 754.

Életszentség: 10, 13, 39, 58, 60, 61, 65, 82, 85, 113, 116, 156, 186, 269, 276, 312, 320, 331, 340, 357, 362, 377, 391, 393, 397, 418, 419, 429, 440, 516, 517, 556, 562, 572, 578, 605, 608, 616--618, 681, 687, 689, 698, 702, 710, 725, 741, 742, 752, 818, 820, 856, 860, 861, 873, 877, 883, 920, 955, 990, 1025.

Érettség (emberi és természetfeletti): 53, 307, 493, 642, 806, 850.

-- F --

Fájdalom: 604, 771, 791--794, 816, 1034, 1046.

Felelôsség: 20, 50, 55, 107, 118, 146, 148, 330, 360, 364, 370, 462, 464, 467, 470, 471, 613, 640, 681, 712, 789, 873, 881, 892, 896, 935, 936, 955, 1011.

Fohászok: 176, 197, 257, 318, 354, 497, 515, 527, 746, 923.

Földi tevékenységek: 636, 678, 682, 684, 685, 688, 707, 712, 715--718, 725, 735, 945, 979.

-- G --

Gondviselés: 221, 323, 533, 609, 619, 658, 929.

Gyengeségek: 158, 164, 181, 182, 187, 190, 201, 212, 213, 294, 378, 379, 426, 484, 507, 606, 897.

Gyónás: 191--193, 238.

-- H --

Hajlékonyság: 178, 224, 340, 574, 614, 626, 627, 813, 860, 874, 875.

Hatékonyság: 425, 513, 536.

Halál: 987, 990, 1001, 1034--1039, 1040, 1042.

Hálaadás: 11, 16, 19, 27, 173, 174, 221, 265, 279, 304, 313, 333, 365, 609, 773, 776, 866, 891, 904.

Házasság: 691.

Hedonizmus: 15, 23, 767.

Helyes szándék: 49, 72, 87, 175, 199, 200, 255, 460, 477, 485, 509, 611, 654, 749, 851, 921, 962, 978, 1009, 1028, 1033, 1041, 1048.

Hibák: 312, 403, 616.

Hierarchia: 136.

Hit: 131, 155, 197, 211, 219, 228, 231, 235, 256, 257, 259, 268, 324, 386, 448, 456, 544, 575, 580, 602, 635, 653, 657, 659, 723, 726, 805, 863, 930, 959, 999, 1017.

Hivatás: 1--59, 88, 123, 182, 279, 280, 362, 363, 365, 420, 472, 850, 855, 902, 904, 905, 927, 972.

Hûség: 20, 51, 95, 199, 203, 214, 318, 357, 361, 420, 483, 532, 584, 623, 852, 875, 903, 907.

-- I --

Idô jó használata: 163, 701, 705, 706, 962, 963.

Igazságosság: 502.

Igazságszeretet: 129, 130, 559, 564, 842, 946, 959, 960, 977.

Imádság: 36, 66, 67, 71--76, 100, 121, 209, 228, 230, 233, 262, 263, 285, 297, 302, 322, 341, 345, 358, 372, 386, 391, 431, 432, 435, 439, 441, 449, 511, 512, 534, 535, 536, 537, 539, 540, 545, 549, 650, 652, 738, 747, 753, 756, 886, 906, 910, 949, 1003, 1035, 1038.

Irgalom (isteni): 173, 210, 293, 476.

Ismertetôjegy: 450, 713.

Isten akarata: 40, 42, 48, 88, 122, 238, 240, 275, 288, 292, 323, 390, 398, 422, 512, 529, 617, 624, 769, 771, 775, 788, 803, 812--814, 822, 823, 854, 1006, 1010, 1034, 1039.

Isten dicsôsége: 255, 334, 611, 639, 704, 851, 921, 1051, 1053.

Isten eszközei: 607, 610, 613, 614, 665--668, 673, 822, 850, 871, 874, 880, 881, 894, 927, 989.

Istengyermekség: 1--3, 15, 71, 226, 229, 240, 242, 264--266, 269, 314, 331--335, 342, 358, 420, 423, 501, 534, 587, 905, 929, 987, 1033.

Istenszeretet: 12, 29, 35, 62--64, 70, 117, 185, 202, 204, 205, 210, 247, 271, 278, 338, 404, 417, 437, 430--449, 493, 494, 497--500, 503, 505, 618, 737, 742, 790, 835, 837, 893, 933, 988, 995, 1008, 1028, 1029, 1047, 1048.

Isten szeretete: 11, 16, 30, 34, 62, 123, 239, 250, 266, 279, 298, 332, 341, 436, 472, 497, 619, 811, 813, 815, 862, 897, 905.

Istentisztelet: 47, 438, 546, 719, 836.

-- J --

Jámborság: 77, 79--86, 302, 376, 395, 430--450, 499, 513, 527, 541, 542, 545, 548, 549, 568, 572, 586, 645, 652, 719, 733, 737, 739, 824--838, 890, 918.

Jámborsági szabályok: 81, 83, 485.

Jelenlét (Istené): 80, 250, 343, 501, 506, 510, 538, 724, 738, 740, 743--747, 751, 923, 1014.

Jellem: 99--101, 468, 603, 642, 805.

Jézus Krisztus: 2, 4, 5, 8, 10, 14, 25, 37, 46, 74, 138--140, 142, 155, 158, 191, 243, 248, 249, 274, 275, 288, 290, 298, 301, 302, 319, 345, 402, 405, 418, 425, 437, 442, 449, 452, 468, 495, 523, 526, 546--548, 550, 553, 558, 568, 590, 612, 639, 643, 660, 661, 676, 688, 732, 752--758, 764, 770, 777, 778, 780, 781, 785, 786, 788, 799, 818, 857, 865, 867, 878, 886, 888, 894, 933, 934, 936, 1004, 1020--1022, 1027, 1044.

Jó feltételek: 75, 116, 295, 503, 820, 883.

Jóvátétel: 153, 198, 207, 434, 438, 444, 604.

-- K --

Kegyelem (isteni): 3, 7, 11, 31--33, 160, 178, 179, 211, 238, 216, 246, 274, 276, 280, 288, 291, 313, 321, 325, 370, 383, 385, 388, 397, 416, 475, 516, 608, 624, 674, 686, 800, 813, 822, 845, 857, 860, 862, 874, 902, 912, 913, 920, 971, 984, 1007.

Kellemetlenségek: 225, 227, 245, 248, 253--256, 258, 283, 340, 595, 655, 776, 793--799, 802--804, 812, 815, 817, 852, 931, 962.

Kereszt: 29, 42, 206, 252, 253, 317, 329, 400, 402--406, 412, 442, 484, 517, 519, 521, 522, 575, 624, 757--790, 798, 803, 811, 823, 1020, 1022, 1052.

Keresztség: 264, 622.

Keresztény erkölcs: 709.

Keresztény hivatás: 1, 13, 24, 26, 65, 94, 95, 97, 141, 269, 331, 342, 360, 361, 366, 375, 396, 416, 450, 451, 453, 463, 464, 468, 528, 564, 565, 572, 576, 584, 586, 612, 622, 640, 642, 646, 649, 665, 669, 672--675, 695, 702, 703, 714, 717, 762--764, 786, 859, 860, 882, 889, 923, 942, 946, 948, 953, 968, 969.

Képzés: 450, 468, 599, 603, 628, 712, 840--846, 892.

Kis dolgok: 60, 82, 85, 203, 382, 443, 446, 481, 498, 522, 616, 686, 784, 785, 854, 870, 917, 922.

Kísértések: 124, 209, 215, 223, 241, 286, 307, 309, 311, 313, 317, 411, 487, 864.

Kitartás: 81, 169, 220, 355, 420, 535, 656, 819, 1001.

Kormányzás: 577, 627, 727, 884, 885.

Környezet: 570, 717, 720, 724, 792, 797, 848, 859, 899.

Kötelességek és jogok: 453, 465, 616, 625, 695--697, 709--728, 733, 961, 982.

Kultúra: 636, 719, 974.

-- L --

Langyosság: 89, 163, 224, 488--490, 701, 926, 930, 936.

Lelki gyermekség: 80, 101, 142, 195, 230, 234, 244, 285, 300--302, 305, 329, 330, 335, 345--354, 359, 430, 446, 598, 624, 924, 928.

Lelkiismeret: 114, 164, 166.

Lelkiismeret-vizsgálat: 56, 108, 109, 110, 115, 153, 326, 356, 480, 481, 487, 494, 511, 616, 898, 906, 930.

Lelkivezetés: 125--128, 192, 193, 241, 242, 327, 410, 427, 599, 628, 629, 1015.

Liturgia: 548, 549, 644--646, 833.

-- M --

Magány: 249, 250.

Makacsság: 128, 129, 168, 218, 1037.

Materializmus: 23.

Mária: 57, 70, 77, 124, 137, 157, 161, 162, 178, 190, 215, 227, 234, 243, 249, 251, 272, 273, 281, 285, 314, 315, 328, 336, 354, 376, 433, 434, 474, 482, 491, 527, 543, 555, 568, 588, 608, 615, 621, 661, 677, 807, 854, 864, 874, 911, 986, 994, 1055.

Megértés: 282, 454, 458, 478, 509, 559, 560, 650, 726, 801, 843, 844, 847, 863, 867, 869, 953, 954, 958.

Megtérés: 32, 97, 112, 159, 162, 163, 172, 170, 202, 344, 378, 398, 475, 476, 480, 481, 883.

Megtisztulás: 5, 41, 160, 171, 750, 761--776, 800, 802, 937.

Megváltás:4, 14, 30, 191, 367, 865, 983, 1044.

Mértékletesség: 783.

Mindennapi élet: 421, 508. 522, 616, 679, 686, 688, 690, 736, 741, 742, 870, 917, 941, 942.

Mise: 69, 436, 438, 541, 644, 645, 824--838, 934.

Munka: 49, 277, 409, 489, 611, 618, 663, 678, 681, 684, 685, 687, 698, 700, 702--705, 707, 713, 725, 730, 735, 739, 744, 745, 748, 945, 980, 984.

-- N --

Nacionalizmus: 879.

Nagylelkûség: 43--45, 141, 150, 291, 338, 674.

Nehézségek: 245, 283, 323, 343, 344, 484, 521, 625, 637, 653, 657, 676, 660, 807, 1055.

-- O --

Odaadás: 6, 7, 43--45, 59, 61, 62, 64, 87, 96, 108, 111, 117, 122, 201, 204, 356, 364, 385, 395, 396, 494, 496, 517, 528, 531, 544, 594, 613, 620, 623, 648, 675, 679, 803, 819, 851--855, 857, 878, 891, 893, 907, 908, 926, 930, 935, 971, 1050.

Okosság: 218, 467, 729, 840, 961.

Olvasmányok: 976.

Optimizmus: 217, 220, 222, 223, 237, 260, 283, 321, 337, 344, 637, 659.

-- Ö --

Ökumenizmus: 131, 456.

Önismeret: 180, 181, 185, 222, 314, 326, 363, 710, 794.

Önmegtagadás: 90, 149, 150, 152, 154, 156, 165, 209, 289, 316, 347, 382, 400, 401, 403, 406, 407--410, 415, 431, 518, 519, 783--785, 1023, 1025.

Önzés: 141, 310, 767.

Örök élet: 987--1055.

Ôszinteség: 126--128, 192, 193, 242, 328, 427, 576, 694.

Összeszedettség: 405, 738, 1023.

-- P --

Papi lélek: 369, 882.

Papság: 38, 582, 646, 662, 747, 775, 833, 882, 910, 964--967.

Pápa: 133--136, 633, 634, 638, 647.

Pesszimizmus: 216--285.

Pihenés: 254, 837.

Pokol: 1002, 1047.

Polgári társadalom: 259, 453, 457, 466, 697, 709--728, 767.

Prozelitizmus: 856, 858, 912.

-- R --

Ráhagyatkozás Istenre: 40, 42, 226, 236, 287, 294, 306, 319, 351, 371, 390, 391, 424, 426, 512, 529, 594, 751, 764, 807, 903, 1052.

Remény: 119, 120, 161, 167, 168, 194, 211, 237, 273, 277, 281, 284, 293, 319, 320, 332, 336, 387, 474, 483, 507, 606, 607, 660, 989--996, 999, 1000, 1008, 1030--1034, 1036, 1049.

Rend: 421, 729, 806.

Rózsafûzér: 621.

-- SZ --

Szabadság: 144, 154, 156, 712, 720, 819, 820, 1043.

Szamár: 330, 380, 381.

Szegénység: 46, 524, 728, 732, 807--810, 888, 997.

Szemlélôdés: 74, 80, 86, 229, 230, 261, 262, 297, 435, 437, 439, 441, 506, 537, 538, 737--749, 1014.

Szent Család: 549, 551, 624.

Szentek egyessége: 107, 251, 462, 470, 471, 583, 630--632, 640, 651, 692, 846, 925, 956, 982.

Szentháromság: 2, 261, 285, 430, 482, 543, 555, 932, 1015.

Szent József: 272, 551--554.

Szentlélek: 2, 68, 424, 429, 430, 514--516, 759, 860, 923, 924.

Szentségek: 643.

Szeretet: 28, 100, 146--152, 260, 299, 443, 504, 528, 760, 768, 816, 877.

Szív: 45, 98, 204, 315, 316, 412, 414, 428, 477, 486, 490, 492, 505, 598, 693, 750, 755, 867, 868, 872, 876, 877, 950.

Szolgálat: 72, 83, 138, 144, 146--152, 308, 310, 368, 469, 562, 612, 683, 699, 853, 861, 1045.

Szorgalom: 696, 698, 701, 705, 706.

-- T --

Tanítás: 104, 132, 479, 579, 580, 634, 635, 694, 840, 841, 895, 918, 938, 966, 974, 976.

Tanítóhivatal: 133, 581, 585, 633.

Tanulás: 43, 467, 841.

Tanúságtétel: 36, 95, 118, 140, 450, 452, 463, 479, 560, 694--697, 709, 723, 899, 909, 980.

Társmegváltók: 4, 5, 23, 26, 52, 55, 232, 374, 377, 669, 674, 970.

Tekintély: 727, 884, 885.

Természetesség: 140, 143, 508.

Természetfeletti élet: 2, 5, 39, 97, 122, 173, 179, 183, 212, 261, 418, 425, 511, 516, 602, 605, 654, 673, 755--792, 875, 886, 913, 927, 932, 1016, 1018.

Természetfeletti látás: 50, 53, 96, 125, 245, 278, 459, 506, 507, 510, 573, 609, 651, 657, 680, 708, 709, 730, 749, 763, 908, 996, 998, 1001, 1017.

Testvéri feddés: 146, 147, 455, 566, 567, 577, 641.

Testvériség: 98, 99, 146--152, 251, 454, 455, 460, 469, 471, 557, 561--563, 641, 846, 940.

Tisztaság: 89, 90, 91, 92, 315, 317, 413, 414, 415, 553, 691, 845, 864.

Tisztítótûz: 1046.

Törvény: 104, 259, 466, 722.

Türelem: 708.

-- V --

Vakmerôség: 216, 218, 260, 676, 711, 716, 977.

Vidámság: 28, 54, 105, 149, 151, 174, 180, 183, 239, 266, 269, 275, 308, 332, 368, 392, 423, 504, 520, 590, 591, 648, 677, 814, 816, 858, 914, 1005, 1006, 1021, 1024, 1054.

Világ: 15, 23, 102, 130, 434, 530, 569, 678, 703, 710, 848, 901, 916, 927, 943, 947, 975, 983, 1018.


Jn 12,32; ez volta szent szöveg az akkor érvényben lévô hivatalos Vulgata változatában.


J. Escrivá, 1931. VIII. 7. A Szent Kereszt és Opus Dei Prelatúra Levéltárában ôrzött kéziratos feljegyzés.


Vö. II. Vatikáni Zsinat, Lumen gentium 7.


Vö. Fil 2,5.


Vö. Gal 2,20.


Mk 10,39.


Zsolt 26,8.


Vö. Mt 19,29.


Az eredeti spanyol szólás: entre santa y santo, pared de cal y canto.


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása
A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár

	Isten hozta a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárban, a magyarnyelvû keresztény irodalom tárházában! A Könyvtár önkéntesek munkájával mindenki számára elektronikus formában terjeszti Isten Igéjét. A Könyvtár bemutatása


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása

Célkitûzés

Állomány

Irányítás, központ

A Könyvtár használata, a könyvek formája

A Könyvtárban található file-ok neve

A file-ok felhasználási módjai

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Megkötések a szöveg formájára

Érdeklôdés/Javaslat

Minôség -- állandó javítás

A könyvtár mottója

Célkitûzés

A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár (PPEK) célja az, hogy mindenki számára hozzáférhetôvé tegye a teljes magyarnyelvû katolikus egyházi, lelki irodalmat elektronikus formában. A lelkipásztori munka támogatása mellett elôsegíti az egyházi kutatómunkát, könyvnyomtatást és az írott, magyar keresztény értékek bemutatását, megôrzését, terjesztését. A könyvállomány mindenki számára ingyenesen rendelkezésre áll az Internet hálózaton keresztül. Egyházi intézményeknek és személyeknek postán is elküldjük a kért anyagot.

Állomány

Minden szabadon másolható, szerzôi jogvédelem alá nem esô egyházi és vallási vonatkozású kiadvány része lehet a Könyvtárnak: a Szentírás (többféle fordításban), imakönyvek, énekeskönyvek, kódexek, pápai dokumentumok, katekizmusok, liturgikus könyvek, teológiai munkák, szentbeszéd-gyûjtemények, keresztutak, lelkigyakorlatok, himnuszok, imádságok, litániák, istenes versek és elbeszélések, szertartás-könyvek, lexikonok, stb.

Irányítás, központ

Központ:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055, USA
	(Az Egyesült Államok New Jersey államában levô Szent István Magyar Római Katolikus egyházközség)
Levelezés:	Felsôvályi Ákos
	322 Sylvan Road
	Bloomfield, NJ, 07003, USA
	Tel: (973) 338-4736
	Fax: (973) 338-5330
	e-mail: felso@comcast.net
A Könyvtár használata, a könyvek formája

Ebben az elektronikus könyvtárban nincs olvasóterem, hanem a szükséges könyveket ki kell venni (vagyis ,,letölteni''). Letöltés után mindenki a saját számítógépén olvashatja, ill. használhatja fel a szöveget. A hálózaton keresztül böngészni, ill. olvasni drága és lassú. A saját személyi számítógép használata a leggyorsabb és legolcsóbb, a könyv pedig az olvasó birtokában marad. Azoknak, akik nem rendelkeznek Internet-kapcsolattal, postán elküldjük a kért könyveket. Ebbôl a könyvtárból ügy kölcsönözhetünk, hogy nem kell (és nem is lehet) a kikölcsönzött könyveket visszaadni!

	A Könyvtár a kiadványokat kétféle alakban adja közre:
1.	formálatlan szövegként, ami a további feldolgozást (könyvnyomtatás, kutatómunka) teszi lehetôvé szakemberek számára és
2.	a Windows operációs rendszer Súgó (,,Help'') programjának keretében, ami a könnyû olvasást és felhasználást teszi lehetôvé mindenki számára (a szövegek -- külön begépelés nélkül -- egy gombnyomással egy szövegszerkesztô programba vihetôk át, ahol azután szabadon alakíthatók).
A Könyvtárban található file-ok neve

Minden kiadvány négyféle file formában található meg a Könyvtárban: text file (formálatlan változat), help file (,,Súgó'' formátum), sûrített text file és sûrített help file. Ezenkívül minden help file-hoz tartozik egy ikon file.

Minden file nevének (file name) a két utolsó karaktere a verziószám (01 az elsô változaté, 02 a másodiké, stb). A file nevének kiterjesztése (file extension) mutatja a file típusát:

	txt:	text file,
	zpt:	sûrített text file,
	hlp:	help file,
	zph:	sûrített help file és
	ico:	a Help file-hoz tartozó icon file.

Például a Vasárnapi Kalauz címû könyv elsô változatának (,,01'') négy formája: VASKAL01.TXT, VASKAL01.HLP, VASKAL01.ZPT, VASKAL01.ZPH; az ikon file pedig: VASKAL01.ICO.

A sûrítést a legelterjedtebb sûrítô programmal, a PKZIP/PKUNZIP 2.04 DOS változatával végezzük. A sûrítés nagymértékben csökkenti a file nagyságát, így a letöltés/továbbítás sokkal gyorsabb, olcsóbb. A file-t használat elôtt a PKUNZIP program segítségével kell visszaállítani eredeti formájába. (Például a  "PKUNZIP  VASKAL01.ZPH" utasítás visszaállítja az VASKAL01.HLP file-t.)

A file-ok felhasználási módjai

Mivel minden mûvet kétféle formában ad közre a Könyvtár, a következô kétféle felhasználási mód lehetséges.

1. A text file felhasználása

Ez a file formálatlanul tartalmazza az anyagot. A felhasználó betöltheti egy szövegszerkesztô programba, és ott saját ízlése, szükséglete szerint formálhatja. Például ha az anyagot ki akarjuk nyomtatni könyv alakban (feltéve, hogy az szabadon publikálható), akkor ebbôl a text file-ból könnyen  elô tudjuk állítani a nyomdakész változatot.

Vigyázat! A text file minden sora sorvég-karakterrel végzôdik, ezeket elôbb el kell távolítanunk, és csak utána szabad a formálást elkezdenünk.

A szövegben a kezdô idézôjelet két egymást követô vesszô, a felsô idôzôjelet két egymást követô aposztrófa és a gondolatjelet két egymást követô elválasztójel képezi (lásd a szöveg formájára vonatkozó megkötéseket késôbb).

Az egyes fejezeteket csupa egyenlôségjelbôl álló sorok választják el egymástól. A file eleje ezt az ismertetést tartalmazza a Könyvtárról.

Ezt a text file-t felhasználhatjuk szövegelemzésre is, amihez természetesen szükségünk van valamilyen elemzô programra.

2. A,,súgó'' file felhasználása

Ez a file formátum igen egyszerû olvasást, felhasználást tesz lehetôvé a Windows operációs rendszerben megszokott ,,súgó'' programok formájában. (Az ajánlott képernyô felbontás VGA.)

Az elektronikus könyv legnagyobb elônye az, hogy a szöveg elektronikus formában áll az olvasó rendelkezésére. A ,,Másol'' gombbal a teljes fejezet átvihetô a vágóasztalra [Notepad]) és onnan a szokásos módon: ,,Szerkesztés'' és ,,Másol'' [Edit és Paste] paranccsal bármilyen Windows szövegszerkesztôbe. Ugyanezt érjük el a Ctrl+Ins gombok együttes lenyomásával is. Ha nem akarjuk a teljes szöveget átvinni, akkor használjuk a ,,Szerkesztés'' [Edit] majd a ,,Másol'' [Copy] utasítást a program menüjérôl, minek következtében a fejezet teljes szövege megjelenik egy Másolás párbeszéd-panelban. A kijelölt szövegrészt a ,,Másol'' utasítás a vágóasztalra [Notepad] viszi, és onnan az elôbbiek szerint folytathatjuk a munkát.

A programból közvetlenül is nyomtathatunk fejezetenként a ,,File'' és ,,Nyomtat'' [Print] utasítással. A nyomtatott szöveg formája kissé eltérhet a képernyôn láthatótól. A nyomtatott szöveg betûtípusa ,,Arial'', betûmérete 10 pontos. Ha más formátumra, betûtípusra vagy -nagyságra van szükségünk, akkor vigyük elôbb a szöveget a szövegszerkesztô programunkba, ott állítsuk be a kívánt formátumot, és utána nyomtassunk.

	Ahhoz, hogy a ,,súgó'' file-t használni tudjuk, a következôket kell tennünk (a ,,Vasárnapi kalauz'' címû könyvvel mutatjuk be a lépéseket).
1.	A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárból töltsük le a VASKAL01.HLP és a VASKAL01.ICO file-okat a saját gépünk ,,C:\PAZMANY'' nevû alkönyvtárába. (A VASKAL01.HLP helyett letölthetjük a sokkal kisebb VASKAL01.ZPH file-t is, de akkor letöltés után ki kell bontanunk a "PKUNZIP VASKAL01" utasítással.)
2.	Készítsünk egy programindító ikont. A Programkezelôben kattintsunk elôször a ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoportra. (Ha az még nincs felállítva, akkor hajtsuk végre a fejezet végén leírt ide vonatkozó utasításokat.) Ezután válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Program'' utasításokat a menürôl. A párbeszed-panelban a következôket gépeljük be:
	Megnevezés:	Vasárnapi Kalauz
	Parancssor:	WINHELP C:\PAZMANY\VASKAL01.HLP
	Munkakönyvtár:	C:\PAZMANY
	Ezután kattintsunk az ,,Ikon'' nevû utasításra, és adjuk meg a C:\PAZMANY\VASKAL01.ICO file-t.

Ha ezután rákattintunk az így felállított ikonra, a program elindul, és olvashatjuk a könyvet.

A ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoport felállítása:

A Programkezelô menüjérôl válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Programcsoport'' utasítást. A párbeszéd-panelban a következôt gépeljük be:

	Megnevezés:	Pázmány Péter E-Könyvtár
Ezután zárjuk be a párbeszéd-panelt.

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A könyveket bárki elektronikus úton letöltheti a Könyvtárból (lásd a Könyvtár Internet címét) vagy postán megrendelheti (lásd a postai címet). Egyházi intézményeknek és személyeknek ingyen küldjük el a könyveket, mások a rendeléssel együtt 3 dollárt vagy annak megfelelô pénzösszeget küldjenek a lemez- és postaköltség megtérítésére.

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Az általános elvek a következôk:

1.	A Könyvtár mindenkinek rendelkezésére áll személyes vagy tudományos használatra. Ha a Könyvtár anyagát publikációban használják fel, akkor kérjük az alábbi hivatkozás használatát:

,,A szöveg eredete a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár -- a magyarnyelvû keresztény irodalom tárháza.''

2.	Egyházi intézmények és személyek kereskedelmi célokra is ingyenesen használhatják a Könyvtár anyagát, csak azt kérjük, hogy a kiadványuk elején helyezzék el az elôbbi utalást. A Könyvtár fenntartja magának azt a jogot, hogy eldöntse: ki és mi minôsül egyházi személynek, ill. intézménynek. Kérjük, keresse meg ez ügyben a Könyvtárat.

3.	Ha a Könyvtár kiadványait nem egyházi intézmény vagy személy kereskedelmi célokra használja fel, akkor az elôbbi utalás feltüntetésén kívül még kérjük a haszon 20%-át a Könyvtár számára átengedni. A befolyt összeget teljes egészében a Könyvtár céljaira használjuk föl.

Elôfordulhat, hogy ezek az elvek bizonyos könyvekre nem vonatkoznak, mert a szerzôi jog nem a Könyvtáré. Az ilyen könyv része az állománynak, lehet olvasni, lelkipásztori munkára felhasználni, de kinyomtatása, -- bármilyan formában --, tilos. Az ilyen jellegû korlátozások minden könyvben külön szerepelnek. (Lásd a könyvek elektronikus változatáról szóló fejezetet!)

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Minden pénzügyi támogatást hálásan köszönünk, és a központi címre kérjük továbbítani. Az anyagi támogatásnál is fontosabb azonban az az önkéntes munka, amellyel állományunkat gyarapíthatjuk.

 Kérünk mindenkit, akinek a magyar katolikus egyház sorsa és az egyetemes magyar kultúra ügye fontos, hogy lehetôségeinek megfelelôen támogassa a Könyvtár munkáját. A munka egyszerû, bárki, -- aki már használt szövegszerkesztô programot --, részt vehet benne.

Hogyan lehet az állomány gyarapításában részt venni?

A munka egyszerûen egy-egy könyv szövegének számítógépbe való bevitelét jelenti. Elôször optikai beolvasással (szkennolással), automatikus úton, egy nyers szöveget készítünk, amit aztán az önkénteseknek ki kell javítaniuk. A munka lépései így a következôk:

1.	Ellenôrizzük, hogy a kiválasztott könyv szabadon másolható-e (nem esik-e szerzôi jogvédelem alá), vagy meg lehet-e kapni a Könyvtár számára a másolás jogát. Ez ügyben vegyük fel a kapcsolatot a Központtal.
2.	Ellenôrizzük, hogy a könyvet még nem kezdte-e el senki begépelni. Ez ügyben is vegyük fel a kapcsolatot a Központtal. A Könyvtár állandóan tájékoztat a begépelés alatt álló munkákról.
3.	A könyvet küldjük el a Központnak, ahol optikai beolvasással elkészítik a nyers szöveget.
4.	A Központ visszaküldi a nyers szöveget egy számítógépes lemezen a könyvvel együtt. A nyers szöveget tetszôleges szövegszerkesztô-formában lehet kérni. Ha az eredeti kiadvány nem alkalmas optikai beolvasásra (rossz minôség, régies betûtípusok stb. miatt), akkor az önkéntesnek kell a nyers szöveget is begépelnie.
5.	Végezzük el a nyers szöveg ellenôrzését és javítását. Ez a munka legidôigényesebb része, és ettôl függ a végleges szöveg helyessége! Kövessük a szöveg formájára vonatkozó megállapodásokat (lásd a következô részt).
6.	A kész szöveget küldjük vissza lemezen a Központnak.
7.	A Könyvtár ezután elkészíti a kívánt file-formákat és a könyvet behelyezi a Könyvtár állományába.
Megkötések a szöveg formájára

Mivel mindenki számára hozzáférhetô módon kell a szövegeket tárolnunk, egyszerûségre törekszünk. Általános szabály az, hogy semmilyen tipográfiai karaktert vagy kódot nem használunk, csak a billentyûzetrôl bevihetô karakterek szerepelhetnek a szövegben. A szöveg készítésekor kérjük a következô megállapodásokat betartani:

1.	Margó: 1 hüvelyk (2.54 cm) bal- és jobboldalt.
2.	Betûtípus: Arial, 10 pontos.
3.	Alsó idézôjel: két vesszô szóköz nélkül,
	felsô idézôjel: két aposztrófa szóköz nélkül,
	gondolatjel: két elválasztójel szóköz nélkül,
	idézôjel idézôjelen belül: aposztrófa (alsó és felsô idézôjelként egyaránt).
4.	Tabulátor karakter megengedett (a tabulátorokat fél hüvelyk, azaz 1.27 cm távolságra kell  egymástól beállítani).
5.	Semmilyan más formálási kód nem megengedett.
6.	Lábjegyzet helyett szögletes zárójelbe kerüljenek a hivatkozások száma (pl. [1]), és a hozzátartozó magyarázatok a file legvégén egymás után, mindegyik új sorban kezdve.
Érdeklôdés/Javaslat

A már meglevô állományról, a készülôfélben levô könyvekrôl, az önkéntes munka lehetôségeirôl és a Könyvtár legújabb híreirôl a következô címeken lehet tájékoztatót kapni:

1. levél:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055-7894, USA

2. elektronikus posta (e-mail): felso@comcast.net

3. elektronikus hálózat (World Wide Web):	http://www.communio.hu/ppek vagy
	http://www.piar.hu/pazmany
Minôség -- állandó javítás

A Könyvtár állományának minôségét állandóan javítjuk, újabb és újabb változatokat bocsátunk közre (a file nevének utolsó két karaktere a változat számát jelenti). Kérjük ezért a Könyvtár minden tagját, olvasóját, hogy jelentsen minden felfedezett szöveghibát. A levélben (postai vagy elektronikus levélben egyaránt), közöljük az új, javított sort az ôt megelôzô és követô sorral együtt. Így a szövegkörnyezetben elhelyezve, könnyû lesz a hibát megtalálni és javítani. Miután a file új változata (új verziószámmal) felkerült a Könyvtárba, a régit töröljük.

Kérjük, a könyvekkel és a Könyvtár munkájával kapcsolatos észrevételeit, javaslatait, kritikáját közölje velünk! Segítségét hálásan köszönjük.

A könyvtár mottója egy szentírási idézet

Ha ugyanis az evangéliumot hirdetem, nincs mivel dicsekednem, hiszen ez a kötelességem. Jaj nekem, ha nem hirdetem az evangéliumot! Ha önszántamból teszem, jutalmam lesz, ha nem önszántamból, csak megbízott hivatalnok vagyok. (1Kor 9,16-17)