Velünk az Isten

Adventi utazás Thomas Mertonnal, Kalkuttai Szent Teréz Anyával, Henri Nouwennel

mű a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár (PPEK)

– a magyarnyelvű keresztény irodalom tárháza – állományában.

Bővebb felvilágosításért és a könyvtárral kapcsolatos legfrissebb hírekért

látogassa meg a http://www.ppek.hu internetes címet.

Impresszum

Velünk az Isten

Adventi utazás Thomas Mertonnal, Kalkuttai Szent Teréz Anyával, Henri Nouwennel

Eredeti cím: God with Us

All Saints Press, St. Louis, 2013

Szerkesztette Steve Mueller

Thomas Merton, Kalkuttai Szent Teréz Anya, Henri J. M. Nouwen művei alapján

© Fordítás: Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár

A szentírási idézeteket a Szent Jeromos Katolikus Bibliatársulat fordításából vettük (Szent Jeromos Katolikus Bibliatársulat, Budapest, 2000)

A füzet idézeteinek forrása:

Henri J. M. Nouwen: Finding My Way Home (Crossroad, 2001); ¡Gracias! (Harper & Row, 1983); Heart Speaks to Heart (Ave Maria Press, 1989); Here and Now (Crossroad, 1994); Letters to Marc about Jesus (HarperCollins, 1998); Lifesigns (Doubleday, 1986); Making All Things New (HarperCollins, 2000); The Genesee Diary (Doubleday, 1976); The Road to Daybreak (Doubleday, 1988).

Kalkuttai Szent Teréz Anya: A Simple Path (Ballantine Books, 1995); Come Be My Light (Doubleday, 2007); Everything Starts from Prayer (White Cloud Press, 1998); In My Own Words (Liguori, 1995); In the Heart of the World (New World Library, 1997); Love: A Fruit Always in Season (Ignatius Press, 1987); The Love of Christ (Harper & Row, 1982); Total Surrender (Servant, 1985).

Thomas Merton: Bread in the Wilderness (New Directions Publishing, 1997); Love and Living (Farrar, Straus and Giroux, 1979); New Seeds of Contemplation (New Directions Publishing, 2007); Raids on the Unspeakable (New Directions Publishing, 1966); Seasons of Celebration (Farrar, Straus and Giroux, 1965); The Monastic Journey (Cistercian Publications, 1977); Thoughts in Solitude (Farrar, Straus and Giroux, 1958).

____________________

A könyv elektronikus változata

Ez a publikáció az All Saints Press (www.AllSaintsPress.com) által 2013-ban megjelentetett füzet elektronikus változata. Az elektronikus változat a kiadó engedélyével készült. Az elektronikus változatot szabadon lehet használni lelkipásztori célokra. Minden más szerzői jog a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtáré.

Tartalomjegyzék

Impresszum

Tartalomjegyzék

Bevezetés

Advent 1. hete

Vasárnap

Hétfő

Kedd

Szerda

Csütörtök

Péntek

Szombat

Advent 2. hete

Vasárnap

Hétfő

Kedd

Szerda

Csütörtök

Péntek

Szombat

Advent 3. hete

Vasárnap

Hétfő

Kedd

Szerda

Csütörtök

Péntek

Szombat

Advent 4. hete

Vasárnap

Hétfő

Kedd

Szerda

Csütörtök

Péntek

Szombat

Adventi vándorlásunk imája

Karácsony

Bevezetés

Thomas Merton szerint az advent „Isten földi jelenlétének szentsége, Krisztus misztériumának történelmi megnyilvánulása”. Amikor a várakozás és öröm külső jeleivel és a karácsonyi készülődés rítusával ünnepeljük adventet, megkezdünk egy belső utazást is hitünk központjába, hogy találkozzunk Krisztussal, aki titokzatos módon jelen van bennünk és körülöttünk a világban.

E hitbéli utazásban három gyakorlott kalauzra támaszkodunk, akik – mint a három királyok – kutatták Krisztust életükben és vitték neki különleges ajándékaikat. Ezek a megkülönböztetett vezetők Thomas Merton (1915–1968) trappista szerzetes; Kalkuttai Szent Teréz Anya (1910–1997), a szeretet misszionáriusai alapítója és a pap-pszichológus Henri J. M. Nouwen (1932–1996) – a XX. század legnagyobb hatású lelki vezetői.

Életük példájával és számos lelkiségi írásukkal biztosan fognak vezetni minket adventi vándorutunkon Istenhez, hogy megújítsuk és elmélyítsük kapcsolatunkat az élő Krisztussal, aki ma is él bennünk és működik világunkban.

De ahogy Thomas Merton figyelmeztet minket, az üdvösségünkért bennünk működő krisztusi misztériumot csak akkor ismerjük meg, ha csatlakozunk a misztikus Krisztushoz és ezáltal Krisztus titka valósággá válik bennünk.

Az ő biztos kezüket fogva induljunk el az adventi misztériumba csöndben, magányban, imádsággal, megtéréssel. Bár úgy keressük Istent, mintha nem lenne jelen, meglepetéssel tapasztaljuk, hogy Isten mindig bennünk, közöttünk és velünk van.

Steve Mueller

szerkesztő

Advent 1. hete

Vasárnap

Jézus csöndben várakozik

„Álljatok meg és lássátok, hogy én vagyok az Isten … Velünk van a seregek Ura.” (Zsolt 46,11.12)

Jézus mindig csöndben várakozik ránk. Csöndben hallgat minket és beszél a lelkünkhöz. Akkor halljuk szavát. A belső csöndet nehéz megteremteni, de meg kell próbálnunk imádkozni. Ebben a csöndben erőt és valódi egységet lelünk. Isten ereje belénk száll, és segítségével jól végezzük dolgainkat. Gondolataink egyesülnek az ő gondolataival, imáink az ő imáival, cselekedeteink az ő cselekedeteivel, életünk az ő életével.

Vajon meg vagyunk-e győződve Krisztus ránk irányuló szeretetéről és a mi iránta érzett szeretetünkről? Ez a meggyőződés olyan, mint a nap éltető sugara, melytől megered az élet nedve és kinyílik az életszentség virága. Ez a meggyőződés az a szikla, amelyre az életszentség épül, azáltal, hogy Krisztus szegényeit szolgáljuk olyan bőkezűen, ahogy Krisztust magát szeretnénk.

Ha ezt az utat követjük, hitünk nőni fog, meggyőződésünk megerősödik és életszentségre törekvésünk mindennapi tevékenységgé válik. Isten szereti azokat, akiknek a legtöbbet adhatja, akik a legtöbbet remélik tőle, akik a legnyitottabbak felé, akiknek a legnagyobb szükségük van rá, és akik mindenben őrá támaszkodnak.

Teréz Anya

The Love of Christ

Jézus, segíts, hogy közelebb kerüljek Hozzád ebben az adventi időben. Ma a következőket fogom tenni…

Hétfő

Kegyelmekben gazdag idő

„Közeledjetek Istenhez, és ő közeledni fog hozzátok.” (Jak 4,8)

Az adventi várakozás Isten megtestesülésében gyökerezik. Minél jobban megértem, mi történt a múltban, annál jobban megértem azt, ami történni fog. Az adventi liturgia az Úr eljövetelének izgalmára és örömteli várására épül. Lehetséges, hogy ez a nagy készülődés csalódáshoz vezet? Nem hiszem.

Az advent nem sodor valami látványos esemény iránti ideges várakozásba. Inkább növeli bennem a csöndet és örömöt, aminek közepette megértem, hogy az, akire várok, megérkezett és szól hozzám szívem csöndjében.

Amint az édesanya érzi méhében gyermekének növekedését és nem éri váratlanul annak megszületése, hanem örömmel fogadja várva-várt gyermekét, ugyanúgy Jézus is, akit megismertem a várakozás idején, lassan és biztosan megszületik életemben.

Nyugalom, kiegyensúlyozottság, öröm, gyengédség jellemzik jelenlegi állapotomat. Nyugalom tölt el, és semmilyen lárma, szó vagy esemény nem zavarja meg ezt a csendet. Kegyelemekben gazdag idő ez, és közel érzem magamhoz az Istent.

Henri J. M. Nouwen

The Genesee Diary

Jézusom, add, hogy bízzam a te életed lassú és biztos növekedésében énbennem. Ma …

Kedd

Krisztus már velünk van

„És íme, én veletek vagyok minden nap a világ végéig!” (Mt 28,20)

Az advent emlékeztet arra, hogy a „végső dolgok” már körülöttünk rejtőznek, Isten országa már köztünk van. De a titkot csak azok értik meg, akik belépnek a kapuján, és megtalálják helyüket a misztikus Krisztusban, és így Krisztus misztériuma megvalósul és beteljesedik bennük.

Gondolnunk kell az advent mélységes komolyságára, amikor a fogyasztói kultúránk sekélyes karácsonyi ünneplése oly könnyen összefonódik az ártatlanságunkat és gyerekkorunkat visszavarázsló karácsonnyal. Az egyház azonban, amikor felkészít minket Krisztus születésére, sokkalta többet ad az ünnepi jókívánságoknál. Az adventi misztérium a hit fényét ráirányítja az emberi életre, a történelemre, a világra és saját létezésünkre. Adventben Krisztus jövetelét, sőt jelenlétét ünnepeljük.

Rájövünk, hogy ez az advent, mely evilági életünk minden pillanatában lejátszódik, vándorút. Tudatára ébredünk annak, hogy minden pillanat az ítélet pillanata, amikor Krisztussal találkozunk, és ítéletünk attól függ, hogy észrevettük-e őt. Ha csatlakozunk hozzá, és megyünk vele az ő országába, az ítélet üdvösségünk lesz. Ha nem figyelünk rá, és hagyjuk őt magunk mellett elmenni, az kárhozatunkat jelenti.

Thomas Merton

Seasons of Celebration

Jézusom, segíts újra felfedeznem jelenlétedet magamban és életemben, hogy …

Szerda

Isten szólal meg a csöndben

„Csak Istenben nyugszik meg a lelkem, mert tőle jön reménységem.” (Zsolt 62,6)

Az igazi belső csöndet a következők gyakorlásával érhetjük el:

A szemek csöndje. Mindenhol az Istentől származó szépet és jót lássuk, és csukjuk be szemünket mások hibái és a lelkünket háborgató minden bűn előtt.

A fülek csöndje. Mindig hallgassuk Isten szavát, és halljuk meg a szegények és a szükségben szenvedők jajkiáltásait, és zárjuk be fülünket minden olyan hangra, amely a gyarló emberi természetből származik, amilyen a pletyka, mende-monda, rosszindulatú beszéd.

A nyelv csöndje. Nyelvünkkel dicsérjük Istent és terjesszük az ő életadó igéit, az igazságot, amely megvilágosít és lelkesít, amely békét, reményt, örömöt hoz; és ne bocsátkozzunk önigazolásba, és ne mondjunk semmit, ami sötétséget, zűrzavart, fájdalmat, halált hoz.

Értelmünk csöndje. Legyen értelmünk nyitott az igazságra és Isten megismerésére imában és elmélkedésben, ahogy Szűz Mária szívébe zárta az Úr szavait. Utasítsunk vissza minden igaztalan, zavaró, pusztító gondolatot, hirtelen ítéletet, mások gyanúsítgatását, bosszúálló gondolatot és vágyat.

A szív csöndje. Szeressük Istent teljes szívünkkel, lelkünkkel, értelmünkkel, erőnkkel; szeressük embertársunkat, mint ahogy ő szeret, kerüljük az önzést, gyűlöletet, irigységet, féltékenységet, kapzsiságot. Mert a szív csöndjében és tisztaságában szólal meg az Isten.

Teréz Anya

In the Heart of the World

Jézusom, segíts a csöndre, hogy halljam szavad. Ma…

Csütörtök

Várakozás Istenre hagyatkozó reménnyel

„Mi azonban – az ő ígérete szerint – új eget és új földet várunk, ahol igazság lakik.” (2Pét 3,13)

A várakozás, ahogy Szent Lukács evangéliumának első lapjain látjuk, ígéreten alapuló várakozás. Mindazok, akik vártak valamire, ígéretet kaptak, amely erőt adott nekik a várakozásra. Mindegyikük kapott valamit, amit magukba zártak, valami magot, ami növekedni kezdett bennük.

Ez fontos számunkra is, mert mi is csak úgy várakozhatunk, ha az, amire várunk, már elkezdődött bennünk. A várakozás sose a semmiből valamire, hanem valamiből valami többre vezet. Zakariás, Erzsébet, Mária, Simeon, Anna mind valamilyen ígérettel élt. Az ígéretek táplálták és megerősítették őket. Várakozásuk során az ígéretek folyamatosan kibontakoztak, és beteljesültek bennük és általuk. Az ígéret pillanatában figyelmesek voltak, azért hallhatták meg az angyal szavát: „Ne féljetek. Valami történni fog veletek. Ügyeljetek rá.” Valami különleges remény töltötte el őket. Olyan remény, mely bizonyosra vette beteljesülését, nem az emberi kívánságok, hanem Isten ígéretei szerint. A remény mindig Istenre hagyatkozik.

Henri J. M. Nouwen

Finding My Way Home

Jézus, add, hogy ne féljek, és bízzam a nekünk adott ígéretedben. Ma…

Péntek

Istent követve a sötétségbe

„Ő nyilatkoztatja ki a mélységes és elrejtett titkokat, tudja azt, ami a sötétben történik, és a világosság nála van.” (Dán 2,22)

Az ember életének minden pillanata, minden eseménye elindít valamit a lelkében. Ha városban élsz, gépek közt dolgozol, metrón utazol, olyan vendéglőben étkezel, ahol a rádió állandóan árasztja az álhíreket, az étel egészségtelen, a körülötted élők megnyilvánulásai unalommal mérgezik a szíved, ne legyél türelmetlen, tekintsd Isten szeretetének és a magányosság lelkedbe ültetett magjának.

Ha mindezek ellenérzést váltanak ki belőled, vágyni fogsz az elmélkedés csendjére. Közben őrizd meg együttérzésedet azok iránt, akik elfelejtették a magány fogalmát. Te legalább tudod, hogy a magány létezik: béke, öröm forrása. Neked még van reményed erre az örömre, de amazoknak már a remény sem létezik.

Amikor Isten bevezet a sötétségbe, ahol elmélkedhetsz, nem merülhetsz bele akaratod hamis ígéreteibe. Önelégültséged és ítélőképességed csalhatatlanságának érzése sose fog teljesen félrevezetni. Rosszul fogod érezni magad, émelygés fog kerülgetni, és mély sebet kell vágnod magadon, hogy a méreg eltávozzon belőled.

Thomas Merton

New Seeds of Contemplation

Jézus, adj bátorságot, hogy kövesselek a sötétségbe. Ma …

Szombat

Egyedül Istennel

„Uram, te láttad; ne maradj csendben, Uram, ne távozzál tőlem!” (Zsolt 35,22)

Az imádság kétirányú folyamat: beszéd és hallgatás. Ha Isten szól hozzánk, mi hallgatjuk őt; ha mi beszélünk Istenhez, ő hallgat minket. Isten szívünk csendjében szól hozzánk, és mi hallgatunk rá. Azután teljes szívünkből szólunk Istenhez, és Isten hallgat minket. Szavainknak csak akkor van foganatja, ha szívünk mélyéből fakadnak.

Ha igazán akarunk imádkozni, először hallgatni kell megtanulnunk, mert a szív csendjében szólal meg az Isten. Nem csak a szánk némasága, hanem a szívünk csöndje is szükséges. Az imádságunk látja kárát, ha szívünkben nem uralkodik csönd. Minden kor és minden vallás elmélkedése és aszkézise a puszta, az erdő, a hegy csendjében és magányában keresi Istent. Időnként mindnyájunknak – közösségként is és egyénenként is – el kell merülnünk a csöndben és egyedül kell lennünk Istennel.

Egyedül lenni Istennel, nem könyvekben, gondolatokban, emlékeinkben, hanem megszabadulva mindentől Isten szerető közelségébe kerülni – csöndben, kiüresedésben, várakozóan, nyugalomban. Hallgatni csöndben, mert ha szíved teli van mindenféle zajjal, nem fogod meghallani Isten szavát. De ha szíved csöndjében meghallod az Istent, mindenhol hallani fogod őt.

Teréz Anya

Everything Starts from Prayer

Jézusom, hallgassak rád a szívem csöndjében. Ma …

Advent 2. hete

Vasárnap

A változás ideje

„Töltsétek fel, töltsétek fel, egyengessétek az utat, vegyétek el a buktatót népem útjából!” (Iz 57,14)

A lelkiélethez elengedhetetlen a szív megtérése. Ez a fordulat lehet egy hirtelen belső változás vagy egy hosszú, csöndes folyamat eredménye. Mindkét esetben megtapasztalunk valami belső egységet. Ráébredünk, hogy mi állunk a középpontban, és onnan mindent, ami létezik, és mindent, ami történik, látunk és megértünk mint Isten misztikus létének részét.

Konfliktusaink és fájdalmaink, feladataink és ígéreteink, családunk és barátaink, tevékenységünk és munkánk, reményeink és törekvéseink nem tűnnek többé fárasztó dolgoknak, amelyeket nagy nehézségekkel tudunk csak kezelni, hanem a Lélek működésének megnyilvánulásai és megerősítései bennünk. Az „összes többi dolog”, amik annyira el- és lefoglaltak minket azelőtt, most ajándékká és próbává válnak, amelyek elmélyítik és megerősítik a magunkban felfedezett új életet.

Ez nem azt jelenti, hogy a lelki élet mindent megkönnyít, vagy mentesít a küzdelmektől és fájdalmaktól. Jézus tanítványainak élete egyértelműen mutatja, hogy a szenvedés nem csökken ezzel a konverzióval, hanem sokszor még fel is erősödik. Ezentúl nem figyelünk a több vagy kevesebb méricskélésére. Figyelmesen hallgatunk a Lélekre és engedelmesen követjük, függetlenül attól, hogy örömökkel vagy fájdalmakkal teli helyre visz‑e.

Henri J. M. Nouwen

Making All Things New

Jézus, adj erőt, hogy kövesselek, hogy …

Hétfő

A szeretet cselekedetekben nyilvánul meg

„Bármit tesztek, szóval vagy tettel, mindent az Úr Jézus nevében tegyetek, és adjatok hálát az Atyaistennek általa!” (Kol 3,17)

A szeretet nem szavakban él, és szavakkal nem lehet megmagyarázni – különösen azt a szeretetet, mely az Istennek szolgál, az Istentől ered, és amely az Istenhez tér vissza. A szíveket kell elérnünk, és akkor a szeretet megnyilvánul cselekedeteinkben.

Ez a cselekedet talán csak egy mosoly, egy rövid látogatás, vagy tüzet rakunk valakinek, levelet írunk meg egy vak ember helyett, egy kosár szenet viszünk a didergőnek, felolvasunk valakinek. Kis dolgok ezek, nagyon kicsik, de Isten iránti szeretetünk kifejezései tettekben.

Sose gondold, hogy a felebarátodnak tett kis szolgálat nem ér sokat. Nem cselekedetünk nagysága számít Istennek, hanem a szeretet, amellyel tesszük. Azt figyeli a Jóisten – mert szeretet az Isten, és Isten az ő hasonlatosságára teremtett, hogy szeretetet adjunk és kapjunk. A szegények éhezik az Istent, hallani akarnak az Úrról. Nem sokat törődnek az anyagiakkal, inkább azt akarják hallani, hogy van Mennyei Atyjuk, aki szereti őket.

Teréz Anya

Love: A Fruit Always in Season

Jézusom, segíts, hogy megmutassam szeretetemet a másoknak tett kis jócselekedetek által. Ma …

Kedd

Az örökkévalóságra nyitni szemünket

„Fordítsd el szememet, hiúságot ne nézzen, éltess engem a te utadon!” (Zsolt 119,37)

A jó elmélkedő ima egész lényünket felemeli Istenhez. Ezért nem kezdhetjük ilyen értelemben az elmélkedést egy bizonyos belső felindulás nélkül. Ez alatt nem zavart értünk, hanem a megszokott feladását és a szív felszabadítását a mindennapok gondjaitól.

Azért gyakorolja oly kevés ember ezt a lelki imádságot komolyan, mert képtelen a hozzá szükséges belső átrendeződésre. Talán hiányzik belőlük a nemeslelkűség, nem tudják, merre menjenek, nincs gyakorlatuk, és rosszul kezdenek hozzá.

De ha valaki eléri az Istennel való egyedüllétet, teljesen Istennel lesz, akárhol is van – faluhelyen, kolostorban, erdőben vagy városban. Abban a pillanatban Isten végtelen szabadsága költözik lelke mélyébe, és megvilágosítja őt. És abban a pillanatban – habár még vándorútja közepén jár – elérte célját. Mert a földi kegyelmi élet a megdicsőült élet kezdete. Időben halad előre, de – egy pillanatra – meglátja az örökkévalóságot.

Thomas Merton

Thougths in Solitude

Jézusom, segíts, hogy imámban átadjam magamat teljesen Neked. Ma …

Szerda

Igent mondani Istennek

„Mária erre így szólt: »Íme, az Úr szolgálóleánya, legyen nekem a te igéd szerint.«” (Lk 1,38)

Az imaéletem elég nehézkes mostanában. Reggeli elmélkedésem alatt ezernyi gondolat jár az eszemben, csak Istenre nem gondolok és az ő jelenlétére életemben. Nyugtalankodom, borongok, kínlódom, de igazán nem imádkozom.

Meglepődöm, hogy az Üdvözlégy Mária az egyetlen imádság, ami valamelyes békét és megnyugvást hoz számomra. Pusztán az által, hogy próbálok a Szűzanyával lenni és hallgatni a szavára, béke tölt el. Nem gondolkodom a szavak értelmén, csak hallgatom őket, mintha más mondaná helyettem.

Milyen nyitott, szabad, ráhagyatkozó a Szűzanya! Készségesen hallgatja a szavakat, melyek értelmét nem fogja föl. Tudja, hogy az angyal szavai Istentől erednek. Keresi az értelmüket, de nem vonja kétségbe valódiságukat. Érzi, hogy Gábor arkangyal üzenete teljesen meg fogja változtatni életét, félelem tölti el, de elfogadja. Egész lényével mond rá igent, és ezzel nem csak Jézus, hanem minden hívő édesanyjává válik.

Hallgatom ezeket a szavakat, melyek az Isten ránk irányuló szeretetére adott lehető legjobb válasz. Isten a Szentlélek által akarja irányítani életünket, de mi vajon készek vagyunk-e ezt elfogadni? Szűz Máriával és az angyallal lenni és hallgatni szavaikat – melyek egyszersmindenkorra megváltoztatták az emberiség történelmét – békét és nyugalmat hoz nekem.

Henri J. M. Nouwen

The Road to Daybreak

Jézusom, „igen, igen”, jöjj és szüless meg bennem ma, hogy …

Csütörtök

Isten előtt semmi sem kicsiny

„Két verebet ugye egy fillérért árulnak? És egy sem esik közülük a földre a ti Atyátok tudta nélkül. Nektek azonban még a hajszálaitok is mind meg vannak számlálva a fejeteken. Ne féljetek hát!” (Mt 10,29–31)

Add magad teljesen Istennek, aki nagy dolgokat fog véghezvinni veled, feltéve hogy jobban bízol az ő szeretetében, mint a saját gyöngeségedben. Ha valóban teljesen Istenhez tartozunk, rá kell hagyatkoznunk és bíznunk benne. Sose szabad a jövőtől félnünk. Nincs rá okunk. Isten velünk lesz.

Türelmetlenül várjuk a paradicsomot, pedig hatalmunkban van már itt és most élvezni. Az isteni boldogság azt jelenti, hogy úgy szeretünk, ahogy ő szeret, úgy segítünk másokon, ahogy ő segít, úgy adunk, ahogy ő ad, úgy szolgálunk, ahogy ő szolgál. Ne hidd, hogy a felebarátodnak tett kis jócselekedetnek nincs nagy értéke. Isten nem azt nézi, mennyit teszünk, hanem milyen szeretettel tesszük azt, amit teszünk.

Ne a saját dicsőségünket keressük, hanem mindenért Istennek adjunk mélységes hálát. Ugyanakkor semmilyen kudarc ne kedvetlenítsen el, ha megtettük a tőlünk telhetőt. Isten csak a bennünk megnyilvánuló szeretetet látja. Nem kérdezi hány könyvet olvastunk, milyen csodákat műveltünk, hanem megtettük-e a tőlünk telhető legtöbbet, hogy kiérdemeljük a szeretetét. Jól imádkoztunk? Jól aludtunk? Jól ettünk? Semmi sem kicsiny Isten előtt.

Teréz Anya

Everything Starts from Prayer

Jézusom, neked adom magam és szolgálni akarod neked. Ma …

Péntek

A szíveddel hallgass Jézusra

„Ha megint szólít, mondd neki: «Szólj, Uram, mert hallja a te szolgád!»” (1Sám 3,9)

Az imádság mindenek előtt Jézusra figyelés, aki a szíved mélyén lakozik. Jézus nem kiabál, nem erőszakolja rád magát. Hangja halk, szinte suttogó, a gyengéd szeretet hangja. Akárhogy alakítod az életedet, hallgass szíveddel Jézusra. Odaadóan kell figyelni rá, mert a mai rohanó és zajos világban Isten szava könnyen elhal. Minden nap időt kell szentelned erre az aktív odafigyelésre, mégha pusztán tíz perc is az. A Jézussal eltöltött mindennapi tíz perc gyökeres változást hozhat az életedben.

Nem könnyű tíz percig egyfolytában csendben lenni. Azonnal észleled, hogy más hangok, erőszakos és ártalmas, nem Istentől jövő hangok próbálják elterelni figyelmedet. De ha betartod a napi tízperces imaidőt, lassan de biztosan meghallod az isteni szeretet szelíd szavát és egyre többet akarsz majd belőle hallani.

Ha figyelsz rá, egyre közvetlenebb kapcsolatba kerülsz Jézussal, megtapasztalod azt a sajátos módot, ahogyan szól hozzád, és erőt ad arra, hogy kövesd őt olyan helyekre, ahová azelőtt nem merészkedtél volna. Ez a Jézussal élés nagy kalandja. A szeretet kalandja.

Henri J. M. Nouwen

Letters to Marc about Jesus

Jézus, add, hogy meghalljam gyengéd szavad a lelkemben. Ma …

Szombat

Szűzanya: ablak Isten misztériumára

„Benne élet volt, és az élet volt az emberek világossága. A világosság a sötétségben világít, de a sötétség azt nem fogta föl.” (Jn 1,4–5)

A katolikusok Mária-tiszteletének valódi jelentőségét a megtestesülés fényében látjuk. Az egyház hite szerint, aki a legközelebb állt Jézushoz ebben a misztériumban, az részesedik benne a legjobban.

Szűz Mária ment volt minden önzéstől és bűntől, olyan tiszta volt, mint az ablaküveg, melynek egyetlen feladata a Nap fényének átengedése. Ha örömmel tölt el a fény, közvetve a tiszta ablakot dicsérjük. Természetesen azt is mondhatnánk, hogy az ablak nem is szükséges. Ez igaz. Mégis, amikor az Isten Fia feladja fenséges hatalmát, gyermekké lesz, és egy emberi anya szerető gondoskodására bízza magát, bizonyos értelemben újra Máriára irányítja figyelmünket.

A Fény az ablakra akar emlékeztetni minket, mert hálás a Szűzanyának, és mert végtelenül gyengéd szeretetet érez iránta. Óriási kegyelem és kiváltság számunkra, ha megkér, hogy osztozzunk ebben a szeretetben. Ennek a kiváltságnak az egyik legfontosabb vetülete, hogy megérezteti velünk Isten szeretetének és teremtményei iránti tiszteletének misztériumát.

Thomas Merton

New Seeds of Contemplation

Jézusom, tiszta ablak legyek, hogy rajtam keresztül meglássanak téged. Ma …

Advent 3. hete

Vasárnap

Mindig örvendj az Úrban

„Örüljetek az Úrban mindig! Újra mondom: Örüljetek! Ismerje meg mindenki a ti szelídségeteket! Az Úr közel van!” (Fil 4,4–5)

Ma „Gaudete” vasárnapja van, az öröm napja. Ez adja meg az advent igazi jellegzetességét. Az öröm időszaka más, mint a nagyböjt, ami a bűnbánat ideje. Az advent tele van várakozással, az öröm érzete mindent felülmúl.

Előre örülünk az Úr eljövetelének. A várakozásunk örömmel tölt el, ez az öröm pedig arra ösztönöz minket, hogy adjunk másoknak. Az igazi öröm mindig osztozni akar. Az öröm természete a másokhoz fordulás és a kapott ajándék megosztása.

Az advent valóban az örömteli várakozás és az örömteli adás időszaka. Mennyire átjárja ez az érzés az egész társadalmat! A karácsony előtti boldog időszakot nem csak a keresztények élik át, hanem a társadalom minden tagja is. Ha olyan országba kerülünk, például Japánba, ahol az advent és karácsony nem általánosan elfogadott ünnep, akkor megérezzük ennek az örömteli várakozásnak fájdalmas hiányát.

Henri J. M. Nouwen

The Genesee Diary

Jézusom, örvendek veled, mert egyre teljesebben lépsz világunkba. Ma …

Hétfő

Örömmel eltelni

„Inkább örüljetek, hogy részetek lehet Krisztus szenvedéseiben, hogy amikor dicsősége kinyilvánul, vigadozva örvendezzetek.” (1Pét 4,13)

Az öröm nem egyszerűen vérmérséklet kérdése. Amikor az Urat és felebarátainkat szolgáljuk, nehéz mindig örülni. Ezért kell az örvendező hozzáállást elsajátítanunk és növelnünk szívünkben.

Az öröm imádság, az öröm erő, az öröm szeretet; az öröm a szeretet hálója, melyet kivetünk másokra. Isten azt szereti, aki örömmel ad. Az adja a legtöbbet, aki örömmel ad. Ha munkádban nehézségekkel találod szembe magad, de azokat örömmel és mosollyal fogadod – ebben is, mint ahogy más tevékenységeidben – az emberek meglátják jóságodat és dicsőíteni fogják az Atyát. A hála legjobb kifejezése, ha örömmel fogadsz el mindent. Az örvendező szív természetes következménye a szeretetben égő szívnek.

Meg kell találnunk Istent, akit nem lehet zajban és nyugtalanságban megtalálni. Isten a szív csendjében szól hozzánk. Csendre van szükségünk, hogy Istennel egyedül legyünk, szóljunk hozzá, hallgassunk rá, szavait latolgassuk a szívünk mélyén. Egyedül kell lennünk Istennel, hogy megújuljunk és átalakuljunk. A csendben másképp látjuk életünket. Benne eltelünk isteni kegyelemmel, és segítségével mindent örömmel teszünk.

Teréz Anya

Total Surrender

Jézusom, növeld bennem az örömöt azáltal, hogy követem a másokért végzett szolgálatodat. Ma …

Kedd

A felismerés lángja

„Ekkor megjelent neki az Úr angyala, tűz lángjában egy csipkebokor közepéből. Látta ugyanis, hogy a csipkebokor lángol, de nem ég el.” (Kiv 3,2)

A sötétség és a csend védelme különösen fontos a léleknek, mely lángra kap Isten tüzétől. Egy óriási szeretet nyomásától, vagy egy konfliktus sötétségében, mely hősies, teljes önmegtagadást követel, vagy egy hirtelen, földöntúli öröm extázisában a lélek túllép önmagán. Szemtől szembe kerül Krisztussal.

Mint egy sötét villámlásban, mint a szakadék feletti mennydörgésben „felnyílik a szeme, felismeri őt, és ő azonnal eltűnik a szeme elől”. Ez a pillanatnyi felismerés nem valamilyen teremtmény munkájának eredménye, vagy egy lélekben kialakult kép.

Annak a tűznek a lángja ez, mely akkor csap föl, amikor lelkünk Istennel találkozik. Egy csodálatos másodpercben, mely nem az idő, hanem az örökkévalóság része, az egész lelket megigézi és megvilágosítja a borzasztó sötétség, mely az Isten világossága.

Thomas Merton

Bread in the Wilderness

Jézusom, add, hogy mindig meglássalak életemben. Ma …

Szerda

Az erős hit szemével látjuk meg Krisztust

„Uram, mikor láttunk téged éhezni vagy szomjazni, mint idegent vagy mezítelenül, betegen vagy a fogságban, és nem szolgáltunk neked?” (Mt 25,44)

Az első lépés az életszentség elnyerésére a szentté válás akarása. Erős és megingathatatlan akarattal szeretjük Istent, Istent választjuk, sietünk felé, elérjük őt és birtokoljuk. Igen gyakran az alázatosság, a bizalom, az elhagyatottság kifogására hivatkozva elfelejtjük az akaraterőnket elővenni. „Akarom” vagy „nem akarom” – minden ezektől a szavaktól függ. És bele kell adnunk minden energiánkat az „akarom”-ba. Meg kell fizetnünk a szentté válás árát, az ár pedig lemondás, kísértés, harc, üldöztetés és mindenféle áldozatvállalás. Csak a magunk feláldozásával szerethetjük Istent. Krisztus szeretete kell, hogy legyen a minket összekötő kapocs.

Az erős hit szemére van szükségünk, hogy meglássuk Krisztust a beteg testben és a piszkos ruhában, mely alatt ő, az emberek között a legcsodálatosabb rejtőzik. Krisztus kezeire van szükségünk, hogy megérintsük azokat a fájdalomban szenvedő testeket. Milyen tisztának kell lennie a kezünknek, ha Krisztus Testét érintjük, mint ahogy a pap érinti az oltáron a kenyér színe alatt. Micsoda szeretettel, áhítattal, hittel emeli föl a szentostyát! Ugyanazzal az érzéssel, odaadással kell nekünk is felemelnünk a betegek és szegények testét.

Teréz Anya

The Love of Christ

Jézusom, lássalak meg, ahogy a körülöttem élőkben rejtőzködöl. Ma …

Csütörtök

Szembenézni a benső, néma énünkkel

„Miért vagy szomorú, lelkem, miért háborogsz bennem? Bízzál Istenben, mert fogom még áldani őt, arcom üdvösségét, az én Istenemet!” (Zsolt 42,12)

Létezik egy csöndes énünk, melynek jelenléte éppen azért nem hagy nyugodni minket, mert néma: nem lehet róla beszélni, némaságra van ítélve. Ha szavakba próbáljuk foglalni, akkor szembefordulunk vele és bizonyos értelemben el is pusztítjuk.

Mai kultúránk megtesz mindent, hogy ne kelljen ezzel a néma bensőnkkel szembenézni. Valami állandó fél-éberségben élünk, figyelünk hangokra, zenére, a forgalom zajára, vagy a körülöttünk hallható általános lármára. Elmerülünk a zaj és szavak áradatában, ebben a félelmetesen hömpölygő közegben, amelyben tudatunk felhígul: az eszünk csak félig jár, felületesen reagálunk, de azért nagyjából „ott vagyunk”. Nem vagyunk teljesen jelen, de nem is vagyunk távol, nem vonulunk egészen vissza, de nem is állunk teljesen rendelkezésre. Lebegünk az általános zajban, felfordulásban, zűrzavarban, mely megfojtja a benső énünk mély, titkos, állhatatos kívánságait.

A benső énünket némaságban kell elfogadnunk. Ezért kell a csendhez pártolnunk. A csendben megismerjük és elfogadjuk a távolságot létünk el nem ismert mélységei és a valóság hamis felszíne között. Rájövünk, hogy el kell fogadnunk magunkat ahhoz, hogy nem csak a kedvesség álarcában, hanem valódi elkötelezettséggel és szeretettel közelíthessünk másokhoz.

Thomas Merton

Love and Living

Jézusom, lássam meg néma énemet, ahol te lakozol. Ma …

Péntek

Meglátni Istent másokban

„Ha szeretjük egymást, Isten bennünk marad, és szeretete tökéletes bennünk. Abból ismerjük meg, hogy benne maradunk, és ő mibennünk, hogy a Lelkéből adott nekünk.” (1Jn 4,12–13)

Az imádságban felfedezhetjük, hogy minél közelebb kerülünk Istenhez, annál közelebb kerülünk felebarátainkhoz. Isten nem a mi különbejáratú Istenünk. Ugyanaz az Isten lakozik a többi ember bensőjében, aki a miénkben is. Amiképp felismerjük saját szívünkben Isten jelenlétét, ugyanúgy felismerjük jelenlétét mások szívében is, mert Isten, aki minket választott lakhelyéül, ad szemet, hogy meglássuk őt másokban is.

Amikor imádkozunk, egyre jobban érezzük, hogy tagjai vagyunk egy nagy emberi családnak, amelyet Isten tart össze, aki arra teremtett minket, hogy részesedjünk az isteni fényből. Ennek az emberi összetartozásnak az elismerése nélkül nem magyarázhatjuk meg azt, amit egymásért teszünk annak alapján, hogy kik vagyunk valójában. Testvérek vagyunk, nem versenytársak. Ugyanannak az egy Istennek vagyunk gyermekei, nem különböző istenek párthívei.

Az imádság, vagyis hallgatni annak a szavára, aki „szeretteim”-nek hív minket, tudatosítja bennünk, hogy az ő szavai senkit sem zárnak ki. Ahol vagyok, ott lakozik bennem Isten, és ahol ő velem van, ott mindenki felebarátom. Istenhez közel kerülni és felebarátainkkal összetartozni, két elválaszthatatlan arculata annak, amit így fejezünk ki: Isten bennem vett ki lakhelyet.

Henri J. M. Nouwen

Here and Now

Jézusom, lássam meg, hogy te minden emberben lakozol, hogy azáltal …

Szombat

Isten szeretetének megélése

„Ha tökéletes akarsz lenni, menj, add el, amid van, add oda a szegényeknek, és kincsed lesz a mennyekben. Azután jöjj, kövess engem.” (Mt 19,21)

Sokféle szegénység létezik. A gazdag országokban is létezik rejtett szegénység, például az elhagyatott és szenvedő lelkek magányossága. Véleményem szerint a legsúlyosabb szenvedés az egyedüllét érzése, hogy senkinek sincs szüksége rám, senki sem szeret. A legnagyobb szenvedés, ha nincs társunk, ha már elfelejtettük, milyen az intim emberi kapcsolat, ha nem érezzük, hogy szeretnek minket, ha nincs se családunk, se barátunk.

Anyagi és lelki segítséget kell adnunk a szegények legszegényebbikeinek nem csak a nyomortanyán, hanem mindenhol. Ezt akkor tudjuk megtenni, ha Isten szeretetét megéljük imádságban és munkában az evangélium egyszerűségét és alázatosságát követő életünkkel. Ezt pedig úgy tesszük, hogy szeretjük Jézust az Eucharisztia kenyerében, és szeretjük és szolgáljuk őt a szegények legszegényebbike alakjában, függetlenül attól, hogy a szegénység anyagi vagy lelki. Ehhez pedig szükséges, hogy felismerjük bennük (és visszatükrözzük feléjük) Isten képét és hasonlatosságát.

Teréz Anya

In My Own Words

Jézusom, add meg a képességet, hogy meglássam a körülöttem élőkben a segítségre szorulókat, hogy ma …

Advent 4. hete

Vasárnap

Isten bennünk akar lakni

„Adja meg nektek … hogy Krisztus a hit által a szívetekben lakjék, s a szeretetben meggyökerezve és megalapozva  … megismerhessétek Krisztus szeretetét is, amely minden ismeretet meghalad, s beteljetek Isten egész teljességével.” (Ef 3,17.19)

Nem merünk hinni abban az elképesztő igazságban, hogy Isten élhet bennünk, sőt maga akar odaköltözni. A szemlélődésből kiinduló reménysugár nem azt közli velünk, hogy az Istent körülvevő nyelvi dzsungelből és problémákból megtaláljuk a kivezető utat, hanem hogy – ha megértjük, ha nem – Isten szeret minket, felajánlja magát nekünk, bennünk lakozik, hív minket, megvált minket, és megadja azt a tudást és fényt, ami felülmúl mindent, amiről ezideig olvastunk, hallottunk.

Az elmélkedés megerősít minket abban, hogy ha bátran behatolunk szívünk belső csendjébe és magányába, és megosztjuk azt felebarátainkkal, akik rajtunk keresztül és velünk együtt keresik Istent, akkor képesek leszünk arra, hogy meglássuk azt, ami a szavakon és magyarázatokon túl van, mert lehetetlen elmagyarázni: ez a szívünknek, Isten Lelkének és a legbensőbb énünknek mélységes egyesülése, miáltal valójában egy lélek leszünk Istennel.

Thomas Merton

The Monastic Journey

Jézusom, tegyek magamban szabaddá egy zugot, ahová beköltözhetsz. Ma …

Hétfő

Isten szeretetének misztériuma

„Boldogok, akik nem láttak, és mégis hittek.” (Jn 20,29)

Uram, nem láttalak téged, mégis mindig valóságosan látlak, amikor embertársaim meggyötört testére vetem pillantásom. Nem hallottalak téged, mégis mindig valóságosan hallak, amikor az emberek jajkiáltásait hallom. Nem érintettelek téged, mégis mindig valóságosan érintelek, amikor az egyedüllétben szenvedőket megérintem. Az emberi szenvedés és fájdalom közepette látom, hallom és megérintem az emberiség szívét, a te teremtményeidét, minden emberét, akiket a te szereteted köt össze.

Köszönöm, Jézus, szívedet. Köszönöm, hogy megmutattad nekem. Köszönöm, hogy megadtad a látást, pedig nem látlak, a hallást, bár nem hallak, és az érintést, miközben nem is érintelek téged. Köszönöm, hogy minden nappal erősebb a hitem, több a reményem, nagyobb a szeretetem.

A szívem kicsi, gyönge, félénk. Mindig is olyan lesz. De te így szólsz: „Gyere a szívemhez. Az én szívem szelíd, alázatos és ugyanolyan meggyötört, mint a tied. Ne félj! Gyere, és szíved nyugodjon meg az enyémben, és bízzál abban, hogy minden jóra fordul.” Jövök Jézus, és veled leszek. Itt vagyok, Uram, vedd a szívemet és töltsd be szereteteddel.

Henri J. M. Nouwen

Heart Speaks to Heart

Jézusom, segíts, hogy feladjam kétségeimet, félelmeimet és kövesselek, hogy …

Kedd

Valami gyönyörűt tenni Istenért

„Aki birtokolja a világ javait, és szűkölködni látja testvérét, de a szívét elzárja előle, hogyan marad meg abban az Isten szeretete? Gyermekeim! Ne szeressünk szóval, se nyelvvel, hanem tettel és igazsággal!” (1Jn 3,17–18)

A cselekvő imádság szeretet, és a cselekvő szeretet szolgálat. Adjál feltétel nélkül, ha valaki szükséget szenved. A lényeg: tegyünk valamit, mégha az a valami kicsinek tűnik is, és mutassuk, hogy törődünk a másikkal időt szakítva rá. Néha ez valami fizikai cselekedetet jelent (mint amit mi teszünk otthonainkban a betegekkel és haldoklókkal), máskor lelki támaszt jelent, melyet egy magányos személynek nyújtunk (aki elszigetelve és egyedül él otthonában).

A munkánk állandó. A szegénység problémája fennáll, ezért munkánk folytatódik. Valami gyönyörűt tehetünk Istennek, amikor a szegényeknek segítünk. Sokan haboznak, amikor mások megsegítéséről van szó. Én csak azokat látom, akiket eltölt Isten szeretete, és teszik a szeretet cselekedeteit. Ez a jövő – ez Isten akarata számunkra –: cselekvő szeretettel szolgálni, és a Szentlélektől indíttatva tenni ezt, amikor szükség van rá.

Nem az a fontos, mennyit teszünk, hanem hogy mennyi szeretettel tesszük és hogy megosztjuk-e javainkat másokkal. Ne ítéljünk meg másokat. Ha ezt tesszük, nem szeretjük őket. Inkább segítsünk másokat, figyelve a szükségleteikre és kielégítve azokat. Ne ítéld meg az embereket. Nem az számít Isten szemében, mit tesznek vagy nem tesznek mások, hanem mit teszel te.

Teréz Anya

A Simple Path

Jézusom, add, hogy imádságom cselekedetekre és mások szolgálatára ösztönözzön. Ma …

Szerda

Nincs itt számára hely

„Megszülte elsőszülött fiát. Pólyába takarta és jászolba fektette, mert nem kaptak helyet a szálláson.” (Lk 2,7)

A közösségi élet gyakran ravaszság, kétség és bűntudat alapján áll. Az igazi összetartozást elpusztítja a politikai manipuláció, amely az embereket egymás ellen fordítja, és a kereskedelmi manipuláció, amely az embereket beárazza. Ezen csalóka mértékek alapján az emberek kiépítenek egy életet és értelmet nélkülöző értékrendet, tele terméketlen indulatokkal. Amikor szembeállítunk egy embert egy másikkal, egy életet egy másikkal, egy munkát egy másikkal, és a sikert gazdasági kiváltsággal és erkölcsi megbecsüléssel mérjük, a legsúlyosabb kétségek vírusával fertőzünk meg mindenkit.

Krisztus meghívás nélkül jött világunkba, ebbe a tébolyult fogadóba, ahol egyáltalán nem volt számára hely. Nem talál otthonra, nem illik ebbe a környezetbe, mégis itt kell lennie, ezért azokkal lesz, akiknek szintén nem jut hely: a kitaszítottakkal, akiket a hatalom elutasított, mert gyengék, akik elvesztették hitelüket, akiket nem vesznek emberszámba, akiket kínoznak, lebombáznak, kiirtanak. Krisztus azokkal van jelen a világban, akiket szintén nem fogad el ez a világ. Titokzatos módon azokban van jelen, akik a világtól a lehető legrosszabb bánásmódot kapják.

Thomas Merton

Raids on the Upspeakable

Jézus, adjak neked helyet bensőmben és életemben. Ma …

Csütörtök

A gyengeség isteni útja

„Isten oktalansága bölcsebb az embereknél, és Isten gyöngesége erősebb az embereknél.” (1Kor 1,25)

Isten útja a gyengeség útja. Az evangélium örömhíre éppen az, hogy Isten kicsinnyé, sebezhetővé lett, és ez hozta meg gyümölcsét az emberek között. A leggyümölcsözőbb élet Jézusé volt, aki nem ragaszkodott isteni hatalmához, hanem egy lett közülünk.

Jézus új életet hozott végzetes esendőségünkbe. Kisgyerekként jött el hozzánk, aki mások gondozására és védelmére szorult. Szegény prédikátorként élt közöttünk, mindenféle politikai, gazdasági vagy katonai hatalom nélkül. Keresztre szögezve halt meg értünk, mint egy közönséges bűnöző. Ebben a végtelen sebezhetőségben nyertük el üdvösségünket. Számunkra az örök élet az eredménye ennek a gyönge és esendő életnek – ha hiszünk Jézusban.

Nagyon nehéz még csak megsejtenünk is Isten gyengeségének misztériumát. Mégis, ha van szemünk a látásra és van fülünk a hallásra, sokszor megtapasztaljuk. Látjuk a gyermek születésében, két védtelen ember szeretetének gyümölcseként, akik találkoznak és összekapaszkodnak gyengeségükben. Látjuk a szegények könnyed mosolyában és a fogyatékosok gyengéd ragaszkodásában. Látjuk minden alkalommal, amikor az emberek megbocsátást kérnek és kiengesztelődnek.

Henri J. M. Nouwen

Lifesigns

Jézusom, fogadjam el sebezhetőségemet és gyengeségemet, és adj erőt nekem. Ma …

Péntek

Kiüresítette önmagát

„Isteni mivoltában nem tartotta Istennel való egyenlőségét olyan dolognak, amelyhez mint zsákmányhoz ragaszkodnia kell, hanem kiüresítette önmagát, szolgai alakot vett fel, és hasonló lett az emberekhez, külsejét tekintve úgy jelent meg, mint egy ember.” (Fil 2,6–7)

Miért kell teljesen odaadnunk magunkat Istennek? Mert Isten nekünk adta magát. Ha Isten, aki nem tartozik nekünk semmivel, ezt teszi, mi csak egy részünket adjuk neki viszonzásképpen?

Krisztus gazdag volt, mégis kiüresítette magát. Ez ellentmondás. Ha olyan szegény akarok lenni, mint Krisztus – aki szegény lett gazdagsága ellenére – nekem is azt kell tennem. Manapság az emberek szegények akarnak lenni, és a szegényekkel akarnak együtt élni, de fölöslegük eldobásáról szabadon akarnak dönteni. Ez a szabadság gazdagságot jelent. Mindkettőt akarják, de az nem lehetséges. Ez is ellentmondás. Szegénységünk a szabadságunk. Ezért a mi szegénységünk – lemondani a dolgok választásának, birtoklásának és feladásának szabadságáról. Abban a pillanatban, amikor a tárgyakat mint sajátjaimat használom és dobom el, megszűntem szegénynek lenni.

Igyekeznünk kell megtalálni a szegénység igazi szellemét, amely Krisztus követésével a szegénység erényének gyakorlásának szeretetében nyilvánul meg – kövessük Krisztust, aki velünk együttérezve a szegénységet választotta, amikor földi életét élte velünk. Nem kellett szegényként élnie, de megmutatta nekünk, milyen fontos a szegénység az életszentség elnyerésében.

Teréz Anya

Total Surrender

Jézusom, segíts kiüresítenem önmagamat a szükségben szenvedők szolgálatában. Ma …

Szombat

Krisztus bevilágítja a sötétséget

„Istenünk mélységes irgalmából, amellyel meglátogatott minket a magasságban felkelő, hogy fényt hozzon azoknak, akik sötétségben és a halál árnyékában ülnek, s hogy lépteinket a békesség útjára igazítsa.” (Lk 1,78–79)

Krisztus, a világosság világossága, ma születik, és mivel megszületik nekünk, megszületik bennünk mint világosság, és ezért mi, akik hiszünk, új világosságra születünk. Vagyis lelkünk új életre és kegyelemre születik, ha befogadjuk őt, aki az igazság. Krisztus, aki isteni természete szerint láthatatlan, láthatóvá lett a mi emberi természetünk szerint. Mi mást jelentene ez, mint hogy először is láthatóvá vált mint ember, és másodszor, láthatóvá lett Egyházában.

Láthatóvá akar lenni bennünk, hogy éljen, munkálkodjon bennünk, és üdvözítsen a saját és felebarátaink szívében végrehajtott titkos cselekedetei által. Ezért hitünkkel be kell fogadnunk az újszülött Üdvözítő fényét, hogy tanúságot tegyünk mellette dicsőítéssel és a felebarátainknak tett szeretetszolgálattal.

Krisztusban újjászületünk ma. Kell-e csodálkoznunk azon, hogy szívünkben örvendezünk az isteni fénynek, amely az újszülött Üdvözítőtől lelkünkbe sugárzik és a dicsőségből az ő hasonlatosságának dicsőségébe alakít át? Ez a ma ránk ömlő fény misztériuma.

Thomas Merton

Seasons of Celebration

Jézusom, segíts, hogy a te világosságodban éljek, és az vezessen engem. Ma …

Adventi vándorlásunk imája

Szerető Isten, életet adtál nekünk,

és elküldted hozzánk egyetlen Fiadat,

hogy mindig és mindenütt velünk legyen,

küzdelmeinkben egyedül ne maradjunk,

folyton magunk mellett érezhessük Őt.

Add, hogy megértsük,

a Karácsony újra és újra hirdeti:

ne féljünk, és Te

– akinek végtelen szeretetét szívünk és

értelmünk fel nem foghatja –

társunk vagy.

Henri J. M. Nouwen

¡Gracias!

Karácsony

Jézus, Velünk-az-Isten

„«Íme, a szűz méhében fogan és fiút szül, és a nevét Emmánuelnek fogják hívni». Ez azt jelenti: Velünk az Isten.” (Mt 1,23)

Isten emberré lett, hogy teljes mértékben velünk éljen, velünk szenvedjen és velünk együtt haljon meg. Jézus annyira egy lett velünk, hogy nem létezik emberi gyöngeség, fájdalom, kísértés, melyet nem élt volna át. Éppen mivel Jézus Isten és nincs rajta a bűnnek foltja, olyannyira megtapasztalja a mi bűnös és zilált emberi körülményeinket, hogy elmondhatjuk: jobban ismer és szeret minket, mint mi önmagunkat.

Rajta kívül nincs senki, aki teljesen egy velünk, megért minket és minden határon túl szeret. Mi emberek túlságosan el vagyunk telve önmagunkkal és nem tudjuk a másik embert magunk elé helyezni. De Jézus egész valóját adja, nem tart vissza semmit önmagából, és olyan tökéletesen egy velünk, hogy soha nem érezzük egyedül magunkat. Jézus az együttérző Isten, aki gyengeségünkben olyan közel áll hozzánk, hogy félelem nélkül fordulhatunk hozzá.

Amikor esendőségünkben Isten előtt állunk, aki lát minket teljes valóságunkban, lassan megtapasztaljuk, mit jelent, hogy elküldte nekünk Jézust, aki minden tekintetben Velünk-az-Isten.

Henri J. M. Nouwen

Letters to Marc about Jesus

Jézusom, add, hogy szeretetem teljes legyen feléd és felebarátaim irányában, hogy …

Table of Contents

Impresszum

Tartalomjegyzék

Bevezetés

Advent 1. hete

Vasárnap

Hétfő

Kedd

Szerda

Csütörtök

Péntek

Szombat

Advent 2. hete

Advent 3. hete

Advent 4. hete

Adventi vándorlásunk imája

Karácsony