Olofsson Placid OSB

ÚtraValó

mű a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár (PPEK)

– a magyarnyelvű keresztény irodalom tárháza – állományában.

Bővebb felvilágosításért és a könyvtárral kapcsolatos legfrissebb hírekért

látogassa meg a http://www.ppek.hu internetes címet.

Impresszum

Olofsson Placid OSB

ÚtraValó

A Példabeszéd című kötet és e kiadvány közreadását a Ciszterci Szent Imre templom közössége – elsősorban a vasárnapi, 8 órai szentmise hívei – tette lehetővé, a testvérek szeretetének megindító jeleként.

Placid atya a kereszt és az öröm útjára való gondolataival szeretné megköszönni s viszonozni minden adományozó kedvességét.

Készítették:

P. Tóth Zsolt Ipoly O. Cist.,

Virághalmy Judit,

Csányi Tamás

Az adományozók névsora a kötet végén található.

kép: Gresz István

kottagrafika: Rauscher Mária

____________________

A könyv elektronikus változata

Ez a publikáció az azonos című könyv elektronikus változata. A könyv 2006-ban jelent meg a Budai Ciszterci Szent Imre templom közössége kiadásában az ISBN 978-963-87439-1-6 azonosítóval. Az elektronikus változat a szerző engedélyével készült. A könyvet lelkipásztori célokra a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár szabályai szerint lehet használni. Minden más jog a szerzőé.

Tartalomjegyzék

Impresszum

Tartalomjegyzék

1. Keresztút

Bevezető imádság

1. állomás: Pilátus halálra ítéli Jézust

2. állomás: Jézus vállára veszi a keresztet

3. állomás: Jézus először esik el a kereszttel

4. állomás: Jézus találkozik Édesanyjával

5. állomás: Cirenei Simon segít Jézusnak a keresztet hordozni

6. állomás: Veronika kendőt nyújt Jézusnak

7. állomás: Jézus másodszor esik el a kereszttel

8. állomás: Jézus vigasztalja a siránkozó asszonyokat

9. állomás: Jézus harmadszor esik el a kereszt súlya alatt

10. állomás: Jézust megfosztják ruháitól

11. állomás: Jézust a keresztre szegezik

12. állomás: Jézus meghal a kereszten

13. állomás: Jézus testét leveszik a keresztről

14. állomás: Jézus holttestét sírba teszik

Befejező imádság

2. Keresztút

1. állomás: Jézus dicsőségesen feltámad a halálból

2. állomás: A tanítványok üresen találják Jézus sírját

3. állomás: A föltámadt Krisztus megjelenik Magdolnának

4. állomás: A föltámadt Krisztus az emmauszi úton

5. állomás: A föltámadt Krisztus megtöri a kenyeret

6. állomás: A föltámadt Jézus megjelenik az apostoloknak

7. állomás: Jézus Krisztus hatalmat ad a bűnök megbocsátására

8. állomás: A föltámadt Krisztus megerősíti hitében Tamás apostolt

9. állomás: A föltámadt Krisztus megjelenik a Genezáreti tónál

10. állomás: A föltámadt Krisztus átadja Péternek a hatalmat

11. állomás: A föltámadt Krisztus elküldi apostolait a világba

12. állomás: A föltámadt Krisztus mennybemenetele

13. állomás: A föltámadt Krisztus megígéri a Szentlelket

14. állomás: A föltámadt Krisztus elküldi a Szentlelket

Könyörgés

A közösség ereje (az adományozók névsora)

1. Keresztút

Bevezető imádság

Mennyei Atyánk! Irgalmas szereteteddel meg akartál menteni bennünket, embereket. Ezért küldted a földre Szent Fiadat, Jézus Krisztust! Az ő keresztáldozata volt az emberiség megváltásának záróaktusa. Most keserves keresztútjára akarunk emlékezni, hogy erőt merítsünk saját életünk keresztjének hordozásához.

Légy velünk, ezen a keresztúti ájtatosságon! Ámen!

1. állomás:

Pilátus halálra ítéli Jézust

(előimádkozó):

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

(válasz):

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„A nép erős kiáltozással követelte, hogy feszítsék keresztre. Pilátus erre úgy döntött, hogy kiszolgáltatja Jézust akaratuknak.”

Lk 23,23-25

Bevezetés

Pilátus nem látta bűnösnek Jézust. Meg is akarta menteni, próbálkozott, de gyáva volt a nép vezetőivel szemben. Ezért hozta meg végül a borzalmas ítéletet: feszítsék keresztre Jézust.

Személyes gondolatok

Amikor engem a szovjet hadbíróság elítélt, megvallom őszintén, nem gondoltam Jézus ítéletére. A három hónapos kihallgatás vádjai és rágalmai annyira fásulttá tettek, hogy alig hallottam, amikor lefordították az ítéletet. A vád egyik pontját (a háború alatt antibolsevista propagandát űztem) elismertem, de a többi ellen tiltakoztam. Ez azonban nem számított semmit. Egészen biztosan Jézusnak akkori szótlan készsége adott erőt, hogy valahogy elfogadtam a teljesen bizonytalan jövőt! Bocsásd meg Jézusom gyengeségemet!

Adj erőt mindenkinek, különösen azoknak, akiket vádolnak, elítélnek vagy rágalmaznak!

2. állomás:

Jézus vállára veszi a keresztet

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„Azután, hogy így kigúnyolták, levették róla a bíbort és a saját ruháját adták rá. Ezután kivezették, hogy keresztre feszítsék.”

Mk 15,20

Bevezetés

Jézus határozottan vette vállára a keresztet a szörnyű éjszaka és a megostorozás után. Ez emberileg nagyon keserves lehetett. De erőt adott neki az a tudat, hogy ez lesz a megváltás utolsó szakasza. Ezzel oldja meg isteni módon a bűnbe esett emberiség tragédiáját. Ezzel szerzi meg az isteni bocsánatot. Ezzel nyitja meg újra az ember számára az örökkévalóságot.

Személyes gondolatok

Amikor az ítélet után a Szovjetunióba vittek, egy vagonban harmincketten voltunk. Tizenhárom napig fel sem tudtunk állni, de rajtam akkor olyan szörnyű fáradtság uralkodott, hogy alig tudtam még imádkozni is! Nem is gondoltam arra, hogy felajánljam valamire ezt a keresztet. Később aztán nagyon-nagyon kértem Jézust, hogy tanítson meg keresztet hordozni.

Megváltó Jézusunk! Kereszted gyötrelmeire kérünk, segíts meg minket, hogy helyesen tudjunk szenvedni!

3. állomás:

Jézus először esik el a kereszttel

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„Vétkeinket a saját testében fölvitte a keresztfára, hogy meghaljunk a bűnnek és az igazságnak éljünk; az ő sebeiből gyógyultunk meg.”

1Pt 2,24-25a

Bevezetés

Emberileg Jézus is erőtlen volt, de az egész emberiség nevében akart szenvedni. Egészen természetes, hogy a kereszt súlya alatt elesett, hiszen ő magára vette a mi mindenféle elesettségünket.

Személyes gondolatok

Nem emlékezem, hogy a vonaton kértük volna a keresztúton eleső Jézus segítségét. Teljesen önmagunkkal voltunk elfoglalva. Csak a saját nyomorúságunkkal, saját reménytelenségünkkel foglalkoztunk. De amikor Munkácson, délután, az éjféli misére hívó harangszót meghallottuk, elkezdtünk imádkozni. Elimádkoztuk közösen, mindhárman, akik egymás mellett feküdtünk, a szentolvasónak azt a tizedét, hogy „akit te szent szűz a mai napon evilágra szültél”. Ez bennünket erővel töltött el. Akkor hirtelen megéreztük, hogy az irgalmas Isten megbocsátja a silányságunkat.

Kereszthordozó Jézusunk! Áraszd el mindig kegyelmeddel kereszthordozásunkat.

4. állomás:

Jézus találkozik Édesanyjával

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„Jézus keresztje alatt ott állt anyja, anyjának nővére, Mária, aki Kleofás felesége volt és Mária Magdolna.”

Jn 19,25

Bevezetés

Jézus a keresztúton váratlanul találkozik Édesanyjával. Ez azonban akkor nem vigasztalás volt számára, hanem szörnyű fájdalom. Mária viszont hősiesen tekint szenvedő fiára. Együtt van vele teljesen ezekben a legnehezebb pillanatokban is. Nem roppan össze, hiszen tudja, hogy az Isten fia most odaadja földi életét, a bűnbeesett emberiség megváltására.

Személyes gondolatok

Nekem azonban ezekben a napokban eszembe jutott az édesanyám. Idős, szívbeteg asszony volt akkor, aki nem börtöntölteléknek nevelt engem. Mélyen hívő emberként biztosan sokat imádkozott értem ezekben az években, s ezzel nagyon sok isteni erőt esdett ki számomra is. Az első időkben igen sokat aggódtam érte. Csak később jöttem rá, hogy ha Isten tőlem ezt kívánja, akkor egészen biztosan Édesanyám is megkapja az erőt Istentől, hogy el tudja viselni ezt a fájdalmat. Csak később tudtam meg, hogy soha egy pillanatra sem kételkedett hazatérésemben, az ő rendíthetetlen hitének lett igaza: még tizenkét évet élhettünk együtt.

Édesanyánkat áldd meg, Jézusunk!

5. állomás:

Cirenei Simon segít Jézusnak a keresztet hordozni

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„Ahogy elvezették, megállítottak egy cirenei embert, Simont, aki éppen a mezőről tartott hazafelé. Vállára adták a keresztet, hogy vigye Jézus után.”

Lk 23,26

Bevezetés

Simon nem jószántából vitte a keresztet. A katonák csak azért kényszeríthették rá, mert féltek, hogy Jézus nem bírja majd a Golgotáig. Az ősi hagyomány azonban azt tartja, hogy Simon később buzgó híve lett Jézusnak. Biztosan akkori segítsége vezette erre.

Személyes gondolatok

Emberileg lehetett volna a fogságomban is arra gondolni, hogy én most Jézusnak segítek a kereszthordozásban, de ez nem jutott eszembe. Viszont egyre inkább segítettünk egymásnak fizikailag és lelkileg is. Bennem akkor született meg a tudat, hogy mint lelkipásztornak, nem szabad összeroppannom, mert az a kereszténység csődjét jelentené! Nagyon össze kellett szednem magamat, hogy nemcsak magamban tudjam tartani, hanem fogolytársaimban is a megmaradás lelkét. Rá kellett jönnöm, hogy ott, akkor ez volt a hivatásom. Ezért küldött engem oda a jó Isten és ez óriási erőt jelentett.

Köszönöm Jézusom, hogy ezzel a tudattal megajándékoztál, de bocsásd meg, hogy gyakran csak silányan teljesítettem küldetésemet.

6. állomás:

Veronika kendőt nyújt Jézusnak

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

Bevezetés

Erről nincs szó az evangéliumban. Az ősi hagyomány tartja, hogy Veronikát úgy jutalmazta meg Jézus jószívűségéért, hogy képmását adta neki kendőjén.

Személyes gondolatok

A jó Isten csodálatos ötletei alapján a leglehetetlenebb helyzetekben is sikerült titokban, éjszakánként hasonfekve miséznem. És soha nem vettek észre. Reggelenként pedig áldoztatni tudtam rabtársaimat. Hogy ez mekkora ajándék volt számunkra, azt lehetetlen elmondani. Sokszor beszélgettünk arról, hogy Veronika csak az Úrjézus képmását kapta, mi pedig most őt magát fogadhatjuk szívünkbe a szentmise kenyerében. Még nem hívő fogolytársaim is csodálkoztak ezen. Nem is akadt ott igazán hitetlen. Mindenki kénytelen volt elfogadni, hogy a Jóisten vigyáz övéire. Nem győztem eléggé megköszönni ezt, és nem győzőm most, fél évszázad után sem.

Édes jó Istenem, segíts mindenkit a Te nagy jóságod felismerésére!

7. állomás:

Jézus másodszor esik el a kereszttel

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

Bevezetés

Erről sincs szó az evangéliumokban, de nagyon hihető, hogy az elcsigázott Jézus még segítséggel is csak vánszorog a Golgotára. Elesik újból, de újra feláll, és megy tovább, mert ezzel váltja meg az emberiséget.

Személyes gondolatok

Mi is hányszor elesünk, nemcsak fizikailag, hanem lelkileg is! Hányszor vagyunk gyengék, szeretetlenek, önzőek, gorombák, kötelességmulasztók, de egy a fontos, és most ezért könyörgünk: hogy mi is fel tudjunk állni mindig. Bízhatunk ebben, mert hiszen Jézus megadta nekünk a lehetőséget. Feltámadása után, amikor először találkozott apostolaival, intézményesítette a kereszthalálával megszerzett isteni bocsánatot. Azt mondta apostolainak: „amit megbocsátotok a földön, az égben is bocsánatot nyer”. Köszönöm, édes Jézusom, hogy a fogságban is mindig volt alkalmam a szentgyónásra, és mindig voltak mellettem papok vagy püspökök!

Segíts, Uram, Jézusom, hogy minden hívő fel tudjon állni elesettségéből.

8. állomás:

Jézus vigasztalja a siránkozó asszonyokat

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„Nagy tömeg követte, asszonyok is, akik jajgattak és sírtak miatta.”

Lk 23,27-31

Bevezetés

Nem sok részvét kísérte keresztútján, de azért volt néhány asszony, aki odamerészkedett és megsiratta a halálraítéltet. Jézus nem utasítja vissza, de figyelmezteti őket, hogy inkább saját vétkeiket ismerjék fel, és azokért hullassák könnyeiket. Emberi bánatunk nélkül ugyanis Jézus megváltása sem segíthet rajtunk.

Személyes gondolatok

A bánattal a fogságunkban is baj volt. A politikai foglyoknak van egy szakmai ártalmuk: mindig ártatlannak képzelik magukat. Pedig gyarlóságunk, vétkeink felismerése nagyon fontos. Napjainkban szinte világjelenség, hogy nem ismeri el magát bűnösnek senki. Még hibáinkból is ki tudjuk magyarázni magunkat. Pedig a bűnbánat mindennek a kezdete. Jézus is azzal kezdte nyilvános működését: „Elérkezett hozzátok az Isten Országa, tartsatok bűnbánatot és higgyetek az evangéliumban!” Keresztelő János is bűnbánatot hirdetett Jézus fogadására. Az az igazság, hogy bűnbánat nélkül nem lehet hinni az evangéliumban, a megváltás örömhírében.

Segíts édes jó Istenem, hogy mindig legyen igazi bűnbánatom!

9. állomás:

Jézus harmadszor esik el a kereszt súlya alatt

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

Bevezetés

A megkínzott Jézusban már csak a lélek tartja az erőt. Újra elesik, de fölkel, mert közeledik az ő órája, megváltásának záróakkordja. Még elgondolni is szörnyű, mi lett volna akkor, ha ott Jézus nem áll föl!

Személyes gondolatok

Nekünk is fel kell állnunk, mert gyengeségeinkről, vétkeinkről bizony keserves tapasztalataink vannak. De nagyon kell könyörögni azért, hogy tudjunk új életet kezdeni! Igen nagy élményem volt e téren, amikor már komolyan kellett gondolnunk, hogy hazaengednek. Fogolytársaimmal akkor arról beszélgettünk, hogy otthon új életet kell kezdenünk. Nem szabad tehát örökké a múlt nyomorúságán keseregnünk! Mindenképpen a jövő felé kell tekintenünk! Azt mondtuk, nem vagyunk méltók, hogy hazánk földjére lépjünk, ha nem tudunk előrenézni. Voltak azonban néhányan, akiket annyira meggyötört a fogság szörnyűsége, hogy nem tudtak szabadulni gyűlöletüktől. Ennek a csoportnak a leghangosabbja még azt is mondta: „Csak legyen még egyszer géppisztoly a kezemben, még a csecsemőnek sem kegyelmezek!” Utunk tizedik napján viszont éppen ez a rabtársunk belázasodott, és még a magyar határ előtt meghalt. Óriási hatással volt ránk, hogy valóban nem lépett hazánk földjére. Mindenképpen fel kellett állnunk tehát elesettségünkből, és meg kellett értenünk, hogy gyűlölettel nem lehetett hazánk földjére lépnünk!

Megváltó Jézusunk! Segíts, hogy minden körülmények között fel tudjunk állni bűneinkből!

10. állomás:

Jézust megfosztják ruháitól

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„Megfosztották ruháitól és elosztották maguk között. Köntösére pedig sorsot vetettek.”

Zsolt 22,16-25

Bevezetés

Mélységes megaláztatást jelentett, hogy Jézusnak mezítelenül kellett állnia a rosszindulatú tömeg előtt. Jézus akkor megélte a legnagyobb emberi szegénységet: még ruhája sem volt. Életáldozatával minden nyomorúságunkat magára vette. Nem létezik nagyobb fájdalom, mint Jézus szenvedése.

Személyes gondolatok

Megvallom, csak utólag gondoltam a keresztútnak erre az állomására, és nem akkor, amikor a kihallgatások során teljesen mezítelenre vetkőztetve kellett válaszolnom a rágalmakra. Azelőtt én főtisztelendő tanár úr voltam mindenkinek; ott viszont már nem voltam még ember sem. Igaz, hogy törekednünk kell a megbecsülésre, de alaptalanul többet várni az emberektől veszélyes. Ma nem szeretjük az alázatosság szót, de az a realitás, hogy bizony gyarló emberek vagyunk.

Add, Uram, hogy mindig hálás legyek azért, hogy ha valaki megbecsüli emberségem értékeit is!

11. állomás:

Jézust a keresztre szegezik

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„Átszegezték kezemet és lábamat és meg tudtam számlálni minden csontomat”

Zsolt 21,17-18

Bevezetés

Még elképzelni is nehéz, hogy milyen szörnyű fájdalmat okozhatott Jézusnak a keresztrefeszítés. A kezén és a lábán átvert szögek kimondhatatlan szenvedést jelentettek, de így függesztették Jézust a megváltás keresztfájára.

Személyes gondolatok

Amikor megérkeztünk a szovjet rabtelepre, azt mondták, hogy a hőmérséklet mínusz 46 fok. Hómező vett körül. A havon kellett állnom, több mint fél óráig, mezítláb, mert a vonaton az egyik szovjet rabtársam ellopta a cipőmet. Úgy éreztem, mintha tüzes parázson álltam volna. Bőgtem, mint egy gyermek, amíg teljesen érzéketlenné nem fagyott a lábam! Újabb szörnyű fájdalom volt, amikor a barakkban fölengedett a fagyás. Bevallom azonban, nem gondoltam akkor Jézus keresztre feszítésének fájdalmaira, csak azért fohászkodtam, hogy túléljem ezt a szörnyűséget. Nemcsak a test volt akkor erőtlen, hanem a lélek is rászorult Isten kegyelmére.

Édes Jézusunk! Te tudod, hogy milyen gyengék vagyunk. Segíts nekünk mindig végtelen szereteteddel!

12. állomás:

Jézus meghal a kereszten

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„Istenem, Istenem, miért hagytál el engem?”

Mt 27, 46; vö. Zsolt 21, 2

„Atyám, bocsáss meg nekik, mert nem tudják, mit cselekszenek.”

Lk 23, 34

Bevezetés

Igen, beteljesedett. Jézus keresztáldozatával megvalósult az Isten irgalmas szeretetének csodája, a megváltás. János apostol evangéliumának pontosabb fordítása szerint Jézus akkor „átadta lelkét”.

Személyes gondolatok

Így igaz! Valóban, ahogyan az utolsó vacsora kenyerében a testét adta nekünk, úgy most megvalósul az ígérete: kezdi kiárasztani ránk Szentlelkét. Imádó hódolattal valljuk, hogy megváltó Jézusunk testestül lelkestül velünk maradt a világ végéig. Egészen biztosan ez adott erőt életem minden pillanatában. Hiszen akár fogságomban, akár itthon, mint fizikai munkás, vagy mosodás, mindig tudtam valahol misézni és élhettem a szentáldozás csodálatos erőforrásával. És mindig volt lehetőségem a szentgyónásra is. (Még a Gulágon is!) A Szentlélek kegyelmében élhetek. Nem tudok eléggé hálás lenni! De ez adott erőt akkor is, amikor megtorpantam. Sztálin halála után történt, hogy arról a rabtelepről, ahol voltam, 46 magyar hazaindult Magyarországra. Voltak közöttük 25 évre elítéltek is. Nekem csak 10 éves volt az ítéletem, de nem kerültem közéjük. Kézenfekvő volt, hogy számomra bezárult a kapu, mert ilyen alkalom még egy nem lesz. Ez a halált jelentette. Ebből az állapotból mentett ki a jó Isten azzal, hogy megváltó Jézusunk testestül-lelkestül velünk maradt, ő pedig kereszthalála után feltámadt, hogy mi is feltámadhassunk!

Édes Jézusom, ne engedd, hogy valaha is megfeledkezzem erről és megtorpanjak!

13. állomás:

Jézus testét leveszik a keresztről

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„Arimateai József, aki Jézus tanítványa volt – bár a zsidóktól való félelmében csak titokban –, arra kérte Pilátust, hogy levehesse Jézus testét. Pilátus megengedte. Így elment és levette a testet.”

Jn 19,38-39

Bevezetés

Sok művészi képen és szobron látjuk a jelenetet és csodáljuk mindenütt a Szűzanya fájdalmát. Nem kesereg, nem siránkozik, csak tarja halott Fiát! Annak idején az angyal mondta neki, hogy ő Jézus, az Isten Fia, aki megváltja népét. Most itt van a kezében az isteni megváltás. Ebbe egyezett bele, amikor azt felelte az angyalnak, hogy „legyen nekem a Te igéd szerint”. És Mária soha nem vonta vissza e vállalását! Személyes gondolatok Mi is a fogságban számtalanszor fordultunk a Szűzanyához segítségért. Nem egyszer elimádkoztunk akár magunkban, akár közösen egy-egy tizedet a szent olvasóból. (Keresztutat járni bonyolultabb lett volna!) A fájdalmas Szűzanya közbenjárásában nagy-nagyon bíztunk. A magyar himnusz helyett mindig a Boldogasszony Anyánkat énekeltük. Ma is, ha találkozunk, ez nem marad el soha.

Szűzanyánk, Magyarok Nagyasszonya, ne felejtkezzél meg rólunk most se, szegény magyarokról!

14. állomás:

Jézus holttestét sírba teszik

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert szent kereszted által megváltottad a világot.

„Ha a földbe eső búzaszem meg nem hal, egymaga marad. De ha meghal, bő termést hoz.”

Jn 12, 24

Bevezetés

Jézust néhány híve sietősen eltemeti. De a sírbolt rövidesen üres lett. A keresztút sem fejeződik be a sírbatétellel. Hiszen Jézus feltámadt! Ezzel lehetővé tette nekünk is a boldog feltámadást. Mi, krisztusiak, nem a lélek halhatatlanságában hiszünk, hanem a test feltámadásában. Az egész embernek kell elviselnie az ítéletet. Így igazságos.

Személyes gondolatok

Fogságom idején magam is szerettem volna egyszer meghalni. A pincében lévő cellából sehogyan sem tudtam felkapaszkodni egy lyukon, pedig alulról veréssel is biztattak. Végem van. De fogolytársaim nagy keservesen kihúztak! Ez szinte a feltámadást jelentett nekem! Nem tudtam eléggé megköszönni nekik sem, és a Jóistennek sem. De megöregedve sem tudok mást tenni, mint csak megköszönni, megköszönni, megköszönni, a Mindenható megváltó Jézusnak!

Hála, hála, hála legyen mindenért a Mindenható Atyaistennek, a keresztutat járt és a kereszten meghalt, feltámadt megváltó Jézusnak, az örökké élő Jézusnak. Hála legyen a bennünket megszentelő Szentlélek Istennek mindörökkön örökké!

Befejező imádság

A keresztutat járva, Jézus szenvedéseiről elmélkedve, erősödjünk meg mindannyian szenvedéseinkben, és imádkozzunk azért, hogy megerősödjék életében a mi vergődő hazánk is! Ámen!

2. Keresztút

A nagyböjti időben szívesen járjuk a keresztutat, hogy végigkísérjük megváltó Jézusunkat szenvedésének útján, a Pilátusi elítéléstől egészen a kereszthalálig. Több mint fél évezrede úgy alakult a keresztút, hogy 14 állomásnál elmélkedünk Krisztus szenvedéséről. De a krisztusi megváltásnak nem a kereszthalál volt a záróaktusa. Hiszen Jézus Krisztus harmadnapra feltámadt. Nagypéntek gyászát húsvét öröme követte.

Már régebben is fájlalták, hogy a húsvéti idő 50 napjára nincs olyan ájtatosság, amely húsvét örömét élné át és hirdetné a világnak. Szentatyánk, II. János Pál pápa azonban a kétezres jubileumi évben megajándékozott bennünket az Öröm útjával. Ami ugyancsak 14 állomásból áll, és a feltámadt Krisztust kíséri el egészen a mennybemeneteléig, és örvend a Szentlélek elküldésének. Járjuk most végig boldogan az örömnek ezt az útját. A válaszban egy kis változás van: Imádunk Téged, Krisztus és áldunk téged, mert feltámadásod által megváltottad a világot!

Az Öröm útját kezdő fohászok:

Előimádkozó:

Az Istennek fia teljesen kiüresítette magát, amikor szolgai alakot vett fel és Betlehemben megszületve hasonló lett hozzánk, emberekhez.

Válasz:

Feltámadt Krisztus, az Atya világossága, add a világnak végnélküli örömödet!

Előimádkozó:

Jézus Krisztus megalázta magát, engedelmes lett a kereszthalálig, de Isten felmagasztalta őt mindenek fölé.

Válasz:

Feltámadt Krisztus, az Atya világossága, add a világnak végnélküli örömödet!

Előimádkozó:

Jézus Krisztus nevére hajoljon meg minden térd a mennyben és a földön és az alvilágban, és hirdesse minden nyelv, hogy Jézus Krisztus az Úr!

Válasz:

Feltámadt Krisztus, az Atya világossága, add a világnak végnélküli örömödet!

1. állomás:

Jézus dicsőségesen feltámad a halálból

(előimádkozó):

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

(válasz):

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

„A hét első napján kora hajnalban az asszonyok kimentek Jézus sírjához. Magukkal vitték az előkészített illatszereket. A követ a sírnál elhengerítve találták. S amikor beléptek, nem látták ott az Úrjézus testét. Nagyon meglepődtek. Akkor ragyogó öltözetben két férfi állt mellettük, és megszólította őket: kit kerestek? Az élőt a holtak közt? Nincs itt, föltámadt.”

Lk 24,1-7

Elmélkedés

Jézus többször is mondta, hogy harmadnapra feltámad. De az, amit előtte mondott, hogy szenvedni fog és keresztre feszítik, annyira megdöbbentette az apostolokat, és annyira tiltakoztak ellene, hogy jóformán nem is fogták fel, hogy Jézus feltámad. Valójában

a nagypéntek tragédiája után senki nem várta a feltámadást. Az asszonyok is csak a temetés elmaradt mozzanatait akarták pótolni a holttesten. Az apostolok meg bezárkóztak az utolsó vacsora termébe, és rettegtek, hogy a Mester után most ők következnek. Ilyen helyzetben éppen a jámbor asszonyok hallják először, hogy a holttest azért tűnt el, mert Jézus feltámadt. Ők sem értették ezt pontosan, mert bizony hit kell a feltámadás megértéséhez, hogy akkor megvalósult a megváltás, megoldódott a bűnbeesett ember tragédiája. Jézus megszerezte az isteni bocsánatot és megnyitotta újra az örök életet. Nemhiába írta Pál apostol, hogy a feltámadás hite nélkül semmit sem ér a mi vallásunk.

Föltámadt Jézusunk, adj nekünk élő hitet földi életünkben!

2. állomás:

A tanítványok üresen találják Jézus sírját

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Amikor a hét első napján Mária Magdolna kiment Jézus sírjához, és észrevette, hogy a követ elmozdították a sírtól. Elfutott Simon Péterhez, és a másik tanítványhoz, akit Jézus szeretett. És elmondta nekik: „Elvitték az Urat a sírból, és nem tudom, hová tették”. Péter és

a másik tanítvány a sírhoz futottak. A másik tanítvány ért oda hamarább, behajolt a sírba, de csak a gyolcsokat látta ott. Aztán Péter is bement, és ő is csak az otthagyott gyolcsokat látta, meg a kendőt, amellyel fejét betakarták. Mégpedig összehajtogatva, külön. De Jézus teste nem volt ott.

Jn 20,1-8

Elmélkedés

Péter és János apostolok meg akarnak győzödni a hír valóságáról. Jézus sírjához sietnek, s a sír valóban üres! Az első gondolat, hogy valaki elvitte a holttestet. De fegyveres őrség is volt a sírnál! És a lepel, meg a kendő összehajtva ott maradt. Nem lehet tehát sírrablás! De az apostolok itt még tétováznak! János evangéliumában ugyan az szerepel, hogy ő akkor már hitt, de ez a hit még igen gyenge volt, s nem lett volna elegendő az apostoli feladatok teljesítésére. Meg kell azonban értenünk az apostolok lelkiállapotát! A nagypénteki tragédia után csalódtak Jézusban. Emlékeztek bár lélegzetelállító csodáira, de most saját magát nem tudta megmenteni! Azt még akkor nem tudták felfogni, hogy a Messiás nem a hatalmával, hanem a szenvedésével váltja meg a világot. Nekünk már sokkal könnyebb hinnünk. Bennünket már a Szentlélek kegyelme is erősít! De most őszintén fohászkodjunk: hiszünk, Urunk, de erősítsd meg a mi hitünket!

3. állomás:

A föltámadt Krisztus megjelenik Magdolnának

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Mária ott állt a sír előtt és sírt. Amint így sírdogált, egyszer csak benézett a sírba. Látta, hogy ott, ahol Jézus teste volt, két fehér ruhába öltözött angyal ül, az egyik fejtől, a másik lábtól. Megszólították: „Asszony, miért sírsz?” „Mert elvitték Uramat – felelte – s nem tudom, hová tették.” E szavakkal hátrafordult, s látta Jézust, amint ott áll, de nem tudta róla, hogy Jézus. Jézus megkérdezte: „Asszony, miért sírsz? Kit keresel?” Abban a hiszemben, hogy a kertész áll mögötte, így felelt neki: „Uram, ha te vitted el, mondd meg, hova tetted, hogy elvihessem magammal.” Jézus most nevén szólította: „Mária!” Erre megfordult, s csak ennyit mondott: „Rabboni”, ami annyit jelent, mint „Mester”.

Jn 20,11-16

Elmélkedés

Mária Magdolna, akit súlyos betegségéből gyógyított meg Jézus, aki csatlakozott az apostolok csoportjához, és szolgálatukra volt, ott állt Mária mellett a keresztfa alatt, és a temetésnél is jelen volt. De most csak szomorkodni és sírni tud a holttest közelében. Pedig még az sincs ott, mert a sír üres. Jézus neki jelenik meg először! Mária Magdolna azonban nem ismeri fel! Csak amikor nevén szólítja, akkor borul le eléje. Jézus pedig mindjárt az apostolokhoz küldi, hogy ők is tudomást szerezzenek a feltámadásról. Érdekes, hogy a feltámadott Jézus mindig más alakban jelenik meg! Nekünk is hitünk próbája, hogy fölismerjük-e Jézust, akár a szentmise kenyerében és borában, akár a velünk találkozó embertársunkban, vagy az isteni tanítás igéjében. Mária Magdolna ettől a felismeréstől lett boldog egész életére. A mi boldogságunk is ettől függ!

Add, Jézusunk, hogy mi is megtaláljuk azt a boldogságot, amit Mária Magdolna megtalált!

4. állomás:

A föltámadt Krisztus az emmauszi úton

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Ketten közülük még aznap elindultak egy Emmausz nevű helységbe, amely Jeruzsálemtől hatvan stádiumnyi távolságra feküdt. Ahogy beszélgettek, tanakodtak, egyszer csak maga Jézus közeledett, és csatlakozott hozzájuk. De szemük képtelen volt felismerni. Megszólította őket: „Miről beszélgettek ti az úton?”

Lk 24,13-27

Elmélkedés

Lukács leírja, hogy a hét első napján két tanítvány, akik nem tartoztak az apostolok közé, de hittek Jézusban, a nagypénteki csalódás után hazaindultak Emmauszba. Pedig élt bennük a remény, hogy Jézus megteremti messiási országát. De az ellenkezője történt: mint gonosztevőt kivégezték a csodálatos Mestert. Akkor ismét csatlakozik hozzájuk más alakban a feltámadt Jézus. Vesződik velük, hogy megértsék; csak az történt, amit már a próféták is megjövendöltek. Jézus a közel egyórás úton próbál megmagyarázni mindent. De még neki sem sikerül! Oly sokszor lelkipásztoraink sem tudnak úgy beszélni, hogy igazi hit fakadjon belőle! A csalódás olyan nagy a két tanítvány lelkében, hogy Jézus sem tudja őket meggyőzni. Pedig nagy türelemmel nyitogatja értelmüket!

Édes Jézusom, vesződj velem is ilyen türelemmel, ha olyan értelmetlen vagyok, ha nem tudok rendületlenül hinni!

5. állomás:

A föltámadt Krisztus megtöri a kenyeret

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Közben odaértek a faluhoz, ahová tartottak. Úgy tett, mintha tovább akarna menni. De marasztalták: „Maradj velünk, mert esteledik és a nap már lemenőben van.” Betért hát, és velük maradt. Amikor az asztalhoz ültek, kezébe vette a kenyeret, megáldotta, megtörte és odanyújtotta nekik. Ekkor megnyílt a szemük és felismerték. De eltűnt a szemük elől.

Lk 24,28-32

Elmélkedés

Kétségtelen, hogy a két tanítvány este Emmauszba érve, meghívta a váratlan útitársat, hogy maradjon velük. A szeretet ezen megnyilvánulása csodát művelt! Ők még akkor nem ismerték az utolsó vacsora csodáját, de Jézus úgy fogta a kenyeret, úgy áldotta meg és úgy adta nekik, hogy felismerték Jézust! És abban a pillanatban már nem látták többé. A feltámadt Krisztus ott volt a kenyérben, és olyan boldoggá tette őket, hogy nem tudtak magukban maradni, szinte futottak Jeruzsálembe, hogy megvigyék a boldogító hírt! Nekünk is boldogan kell várnunk feltámadt Krisztusunkat a szentmise kenyerében és borában. Csak ez tud minket földi életünkben boldoggá tenni.

Urunk, Jézus! Tégy bennünket is boldoggá minden szentáldozásunkban!

6. állomás:

A föltámadt Jézus megjelenik az apostoloknak

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Míg ezekről beszélgettek, egyszer csak megjelent köztük és köszöntötte őket: „Békesség nektek!” Ijedtükben és félelmükben azt vélték, hogy szellemet látnak. De ő így szólt hozzájuk: „Miért ijedtek meg, s miért támad kétely szívetekben? Nézzétek meg a kezem és a lábam! Én vagyok. Tapogassatok meg és lássatok! A szellemnek nincs húsa és csontja, de mint látjátok, nekem van.”

Lk 24,36-40

Elmélkedés

A feltámadt Krisztus nem a római császárnak és nem Pilátusnak jelent meg, pedig ezt akár előnyösebbnek is gondolhatnánk. Először nem is az apostoloknak. Hanem a hűséges Mária Magdolnának, a jámbor asszonyoknak, és a jóindulatú tanítványoknak. Tudjuk, hogy Péternek is megjelent, még aznap este. Zárt ajtók mellett, egyszerre csak ott állt a feltámadt Jézus az apostolok között! Jóllehet, hallották már, hogy üres

a sír, de most mégis csak szellemnek nézik Jézust.

Így hát kénytelen bizonyítani: nézzétek, tapasztaljátok meg, hogy én vagyok a názáreti Jézus! Ne féljetek, higgyétek a csodát! Az apostolok igazán nem voltak hiszékenyek. De akkor, mikor hittek, akkor a vérüket adták érte!

Ilyen hittel ajándékozz meg minket is édes Jézusunk!

7. állomás:

Jézus Krisztus hatalmat ad a bűnök megbocsátására

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

A feliratot sokan olvasták a zsidók közül, mert az a hely, ahol fölfeszítették Jézust, közel volt a városhoz; héberül, latinul és görögül volt írva. A zsidó főpapok ezért kérték Pilátust: „Ne azt írd, hogy a zsidók királya, hanem hogy azt mondta magáról: a zsidók királya vagyok” De Pilátus azt felelte: „Amit írtam, azt megírtam!”

Jn 19,20-23

Elmélkedés

Az lenne a természetes, ha a feltámadt Jézus egy kicsit megdorgálná apostolait nagycsütörtöki gyávaságuk miatt. De egyetlen ilyen szava sincs! Őt a megváltás csodája foglalja le teljesen, hogy kereszthalálával megszerezte az emberiségnek az isteni bocsánatot, és most ezt akarja intézményesíteni. Hogy az apostolok közvetítsék az ő nevében a bocsánatot a bűnbánó embereknek, és gondoskodjanak utódokról, hogy a megváltás eredményes maradjon a világ végéig.

Hogy ez mit jelentett nekünk a szovjet fogság nyomorúságában, azt alig tudom elmondani. Egyet azonban szeretnék megemlíteni: több protestáns rabtársam mondta odakint, hogy „mi néha irigyelünk benneteket pápistákat, mert ti meghalljátok a fülgyónásban az Isten megbocsátó szavát. Nekünk is vannak bűnbánati liturgiáink. De mi csak reménykedünk az isteni bocsánatban. Igen: ez az óriási csoda történt akkor, amikor a feltámadt Krisztus először találkozott apostolaival. Azóta lehetséges minden ember számára az isteni bocsánat.

Édes, Jézusom, ne engedd, hogy valaha is megfeledkezzem erről a csodáról!

8. állomás:

A föltámadt Krisztus megerősíti hitében Tamás apostolt

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Tamás, vagy melléknevén Didimusz, nem volt velük, amikor megjelent nekik Jézus. A tanítványok elmondták: „Láttuk az Urat!” De kételkedett: „Ha csak nem látom kezén a szegek nyomát, és oldalába nem teszem a kezem, nem hiszem.” Nyolc nap múlva ismét együtt voltak a tanítványok. Tamás is ott volt velük. Ekkor újra megjelent Jézus, bár az ajtó zárva volt. Belépett és köszöntötte őket: „Békesség nektek!” Aztán Tamáshoz fordult. „Nyújtsd ide az ujjadat és nézd kezemet. Nyújtsd ki a kezedet és tedd oldalamba. S ne légy hitetlen, hanem hívő.” Tamás fölkiáltott: „Én Uram, én Istenem!” Jézus csak ennyit mondott: „Hittél, mert láttál. Boldogok, akik nem látnak, mégis hisznek.”

Jn 20,24-29

Elmélkedés

Már az egyházatyák emlegették, milyen jó nekünk, hogy Tamás egy kicsit megtorpant. Nem volt ő hitetlen. Saját élménye alapján szeretett volna hinni a feltámadásban. Nem mondta ő azt az ostobaságot, hogy csak azt hiszem, amit látok, mint manapság néhány értelmetlen ember. De személyesen akarta megtapasztalni a feltámadt Messiást! Jézus nem neheztelt rá, belement a játékba. Odanyújtotta sebeit. Az evangéliumban nem szerepel, hogy valóban érintette-e Jézust, de az igen, hogy az ő ajkán fakad fel a legigazibb hitvallás Jézusról: „Én Uram, én Istenem!” Ez legyen a mi rendíthetetlen hitvallásunk is a mi megváltó Jézusunkról.

Ne engedd, Uram, hogy valaha kételkedjünk ebben!

9. állomás:

A föltámadt Krisztus megjelenik a Genezáreti tónál

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Jézus újra megjelent a tanítványoknak, ezúttal Tibériás tavánál. Együtt volt Simon Péter, Tamás, melléknevén Didimusz, továbbá a galileai Kánából való Natanael, Zebedeus fiai s még két másik tanítvány. Simon Péter így szólt hozzájuk: „Megyek halászni.” „Veled tartunk” – felelték. Kimentek és bárkába szálltak. De akkor éjszaka nem fogtak semmit. Amikor megvirradt, Jézus ott állt a parton. De a tanítványok nem ismerték fel, hogy Jézus. Jézus megszólította őket: „Fiaim, nincs valami ennivalótok?” „Nincs” – felelték. Erre azt mondta nekik.” Vessétek ki a bárka jobb oldalán a hálót, s ott majd találtok.” Kivetették a hálót, s alig bírták visszahúzni a tömérdek haltól. Erre az a tanítvány, akit Jézus kedvelt így szólt Péterhez: „Az Úr az!” Amint Simon Péter meghallotta, hogy az Úr, magára öltötte köntösét – mert neki volt vetkőzve – és beugrott a vízbe. A többi tanítvány követte a bárkával. A hallal teli hálót is maguk után húzták. Nem voltak messze a parttól, csak mintegy kétszáz könyöknyire. Amikor partot értek, izzó parazsat láttak, s rajta halat, mellette kenyeret. Jézus szólt nekik: „Hozzatok a halból, amit most fogtatok”.

Jn 21,1-11

Elmélkedés

Még a feltámadt Krisztus megjelenései sem tudták eligazítani az apostolok jövőjét. Már közel három éve nem halásztak, de most vissza akartak térni eredeti foglalkozásukhoz. Nem gondolták, hogy milyen feladattal bízza meg őket Jézus. Egy nagyszerű csodával döbbenti meg őket. Nagyon közvetlen módon, emberien, egy csodás halfogással. Majd megreggelizteti őket, és végtelen türelemmel készíti fel apostolait eljövendő hivatásukra.

Édes Jézusom, add, hogy én is mindig várjam hívásodat, hogy mit kell az egyes esetekben tennem!

10. állomás:

A föltámadt Krisztus átadja Péternek a hatalmat

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Miután ettek, Jézus megkérdezte Simon Pétertől: „Simon, János fia, jobban szeretsz engem, mint ezek?” „Igen, Uram – felelte – tudod, hogy szeretlek”. Erre így szólt hozzá: „Legeltesd bárányaimat!” Aztán másodszor is megkérdezte tőle: „Simon, János fia, szeretsz engem?” „Igen, Uram – válaszolta – tudod, hogy szeretlek.” Erre azt mondta neki: „Legeltesd juhaimat!” Majd harmadszor is megkérdezte tőle: „Simon, János fia, szeretsz?” Péter elszomorodott, hogy harmadszor is megkérdezte: „Szeretsz engem?” S így válaszolt: „Uram, te mindent tudsz, azt is tudod, hogy szeretlek”. Jézus ismét azt mondta: „Legeltesd juhaimat!”

Jn 21,15-18

Elmélkedés

A csodálatos halfogás és reggeli után, Jézus félrevonja Simon Pétert, akiről tudták az apostolok, hogy sziklának nevezte és egy kicsit el is ismerték vezetőjüknek. De ő volt az éppen, aki elfogatása éjjelén, háromszor is megtagadta Jézust. Elképzelhetetlen szinte, hogy volt képes erre! De aztán nagyon meg is siratta, mert bízott Jézus irgalmában. Jézus viszont azt akarta, hogy a három tagadás után háromszor is őszintén megvallja szeretetét iránta. Mert csakis a megváltó Jézus szeretetével lehet az Egyház feje, akinek ő a saját hatalmát adja át. „Legeltesd bárányaimat és juhaimat” – ez a megbízás az akkori pásztorkultúrában a legfőbb hatalmat jelentette. Ennek a Péternek az utódját tiszteljük és ennek a Péternek a hatalmát ismerjük el Krisztus egyházában, amikor a római pápára gondolunk, amikor most XVI. Benedek pápára gondolunk. Mi, krisztusiak csak pápahívők lehetünk!

Tartsd meg Szentatyánkat, Krisztusnak helytartóját!

11. állomás:

A föltámadt Krisztus elküldi apostolait a világba

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Amint meglátták, leborultak előtte, bár előbb néhányan kételkedtek. Jézus odalépett hozzájuk és így szólt: „Én kaptam minden hatalmat égen és földön. Menjetek tehát, tegyétek tanítványommá mind a népeket. Kereszteljétek meg őket az Atya és a Fiú és a Szentlélek nevére, és tanítsátok meg őket mindannak a megtartására, amit parancsoltam nektek.”

Mt 28,17-20

Elmélkedés

Nem tudjuk, hogy hányszor jelent meg a feltámadt Jézus az emberek előtt, de tudta, hogy ennek az időnek is vége lesz. Az apostolokat három évig készítette elő, hogy most megbízza a nagy feladattal, ami kettős: „tanítsatok (igehirdetés) és kereszteljetek (Isten kegyelmeinek közlése). Hogy erre képesek legyenek, Jézus majd elküldi nekik Szentlelkét, amint már az utolsó vacsorán meg is ígérte. Csodát tesz majd bennük. Az esendő emberek majd teljesíteni tudják a nagy feladatot, Krisztus egyházának elindítását. Az apostolok majd utódokat szenteltek erre a feladatra, de Jézus nekünk mindannyiunknak is adott ebből a feladatból. Hiszen tanítványai sokaságának mondta: „ti vagytok a föld sója, amely ízesít, és ti vagytok a világ világossága, amely megvilágítja az emberi életet”.

Jézusom, segíts nekem is, hogy én is tudjak mindig tanuságot tenni!

12. állomás:

A föltámadt Krisztus mennybemenetele

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Ezután kivezette őket Betánia közelébe és kezét fölemelve megáldotta őket. Áldás közben megvált tőlük, és fölemelkedett az égbe.

Lk 24,50-52

Elmélkedés

Utolsó megjelenésekor Jézus megáldotta apostolait, eddig ilyet nem tett. Az apostolok erre leborulva imádták őt, mert akkor már rendületlenül hitték, hogy Jézus az Isten fia, és nagyon bíztak abban, hogy velük marad továbbra is a legkülönbözőbb formában. Ezért nem szomorkodtak, hanem örömmel mentek vissza Jeruzsálembe. Nagy bizalommal várták Krisztus lelkének elérkezését, mert ez lesz majd az ő keresztségük. Ezzel kapcsolódnak majd bele teljesen Jézus megváltásának csodájába.

Édes Jézusom, mi hisszük, hogy felmentél a mennybe, és odavársz bennünket mindannyiunkat, hogy mi is ott legyünk, ahol te vagy! Boldogan várjuk dicsőséges újra eljöveteledet!

13. állomás:

A föltámadt Krisztus megígéri a Szentlelket

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

János csak vízzel keresztelt, de ti néhány nap múlva

a Szentlélekkel fogtok megkeresztelkedni. Az egybegyűltek erre megkérdezték: „Uram, mostanában állítod helyre Izrael országát?” – „Nem tartozik rátok – felelte, hogy ismerjétek az időpontokat és a körülményeket. Ezeket az Atya szabta meg saját tetszése szerint. De amikor leszáll rátok a Szentlélek, erő tölt el benneteket és tanúim lesztek Jeruzsálemben s egész Júdeában és Szamariában, sőt egészen a föld végső határáig.” Azután, hogy ezeket mondta, szemük láttára fölemelkedett és egy felhő elfedte, úgyhogy tovább nem láthatták. Amint merőn nézték, hogyan emelkedik az égbe, egyszerre két férfi termett mellettük fehér ruhába öltözve, és megyszólította őket: „Galileai férfiak! Mit álltok itt égre emelt tekintettel? Ez a Jézus, aki közületek az égbe emelkedett, úgy jön le ismét, amint szemetek láttára a mennybe ment.” Erre az Olajfákról elnevezett hegyről, amely Jeruzsálemtől egy szombatnapi járásra van, visszatértek Jeruzsálembe. Amint megérkeztek, fölmentek az emeleti terembe, ahol együtt szoktak lenni: Péter és János, Jakab és András, Fülöp és Tamás, Bertalan és Máté, Alfeus fia, Jakab, a buzgó Simon és Jakab testvére, Júdás.

ApCsel 1,3-14

Elmélkedés

Jézus meghagyta, hogy apostolai maradjanak Jeruzsálemben, amíg el nem árasztja őket a Szentlélek. Jézus ugyanis nem vízzel keresztel, mint János, hanem a Szentlélek tüzével, és nemcsak az apostolokat, hanem mindannyiunkat. Keresztségünkben bennünket is betöltött a Szentlélek, akit akkor buzgó imádsággal, Máriával együtt vártak az apostolok. De tudták azt ők is, hogy a Szentlélek addig maradhat bennünk, amíg szándékos, súlyos bűnnel el nem űzzük magunkból. Addig azonban bennünk van. De ő nagyon finom lélek. Nem parancsol, nem gorombáskodik, csak irányít, erősít. Hívogatnunk, szólongatnunk kell tehát: „Jöjj, Szentlélek Isten”. Jóban kell lennünk vele. Ne felejtsük, hogy mi, krisztusiak, valóban testből, lélekből, és Szentlélekből állunk! Micsoda örömforrás ez!

Jézusom, nagyon akarok örülni ennek!

14. állomás:

A föltámadt Krisztus elküldi a Szentlelket

Imádunk Téged, Krisztus és áldunk Téged.

Mert feltámadásod által megváltottad a világot.

Amikor elérkezett pünkösd napja, ugyanazon a helyen mindnyájan együtt voltak. Egyszerre olyan zúgás támadt az égből, mintha csak heves szélvész közeledett volna, és egészen betöltötte a házat, ahol egybegyűltek. Majd lángnyelvek lobbantak, és szétoszolva leereszkedtek mindegyikükre. Mindannyiukat eltöltötte a Szentlélek, és különböző nyelveken kezdtek beszélni, úgy, ahogy a Lélek szólásra indította őket. Ez idő tájt vallásos férfiak tartózkodtak Jeruzsálemben, az ég alatt minden népből. Amikor ez a zúgás támadt, nagy tömeg verődött össze. Nagy volt a megdöbbenés, mert mindenki a saját nyelvén hallotta, amint beszéltek. Nagy meglepetésükben csodálkozva kérdezgették: „Hát nem mind galileaiak, akik itt beszélnek? Hogyan hallja akkor őket mindegyikünk a saját anyanyelvén? Mi pártusok, médek, elamiták és Mezopotámiának, Judeának, Kappadóciának, Pontusznak, Ázsiának, Frigiának, Pamfiliának, Egyiptomnak és Líbia Cirene körüli részének lakói, a Rómából való zarándokok, zsidók és prozeliták, krétaiak és arabok: halljuk, hogy a mi nyelvünkön hirdetik Isten nagy tetteit.”

ApCsel 2,1-12

Elmélkedés

Már az utolsó vacsorán megígérte Jézus és a föltámadása után is megismételte azt, hogy akkor fog megszületni az ő egyháza, amikor Pünkösd napján betölti a Szentlélek az apostolokat. Ezzel óriási változást idézve elő mélyen a szívükben. Gondoljuk csak meg: a Jézust megtagadni képes Péter a Szentlélek erejével úgy beszél, az ötven nappal előtte „feszítsd meg”-et kiáltó tömegnek, hogy az „élet szerzőjét öltétek meg”. Olyan szuggesztíven modja, hogy a tömeg csak azt meri kérdezni: akkor most mit tegyünk, testvérek? Péter határoztottan válaszol: Higgyetek Jézus Krisztusban, keresztelkedjetek meg, akkor Ti is megkapjátok a Szentlélek ajándékát! Ez persze a megváltó Krisztus ajándéka. Ő küldi nekünk, mindannyiunknak! Testvéreim! Higgyük rendületlenül, hogy a Szentlélek kegyelme éltet és tesz boldoggá minket is!

Könyörgés

Mennyei Atyánk, a Te szent Fiad, a mi urunk Jézus Krisztus feltámadásával megörvendeztetted a világot. Ezzel valósult meg számunkra irgalmas szereteted nagy műve, a megváltás. Most amikor az Öröm útját végigjártuk, arra kérünk, hogy megváltónk édesanyja, a boldogságos Szűz Mária közbenjárására add meg nekünk is, hogy már itt a földön megízleljük az örök élet boldogságát, s életünk végén eljussunk Tehozzád. Krisztus a mi Urunk által. Ámen!

A közösség ereje (az adományozók névsora)

Ábrahám Katalin, dr

Adamis Géza

Adamis Krisztina

Adamisné Szánthó Judit

Ágostházy család

Albert Éva

Asztalosné

Fekete Katalin

Balogh Lászlóné

Balyó Károly

Bánki Erzsébet

Baranyainé

Tutschek Andrea

Barcza Tiborné

Bedő Anna

Begovits István

Benke Mária Magdolna

Benkő Jánosné

Berlász Piroska

Bézi Erzsébet, dr

Bidló Gábor, dr

Bodolay Gyuláné

Bojta Cecília

Borda Gáborné

Boros László

Borsodi család

Borsodi Mária

Brokés Ágnes

Brokés józsefné

Bújdosó Ferencné, dr

Büki György

Czifra Jánosné

Cselényi Lászlóné

Cseffalvay Mária

Cserkúti József

Csirszka család

Csuri Zoltánné

Dalkó Jánosné

Damenijáné,

dr Almási Erzsébet

Demény Sándorné, özv

Dencsik László

Dévényi Lajos

Domonkos Imréné

Domonkos Mária

Dutka Judit

Edit, Ágnes, Gábor

Egry Zsuzsa

Eiles Károly

Elő Erika

Entz László, dr

Entz Géza

Erődi-Harrach Béla, dr és Adrienn

Éry Gábor

Faigl Ilona, dr

Fárizs Lajosné

Farkas Andrásné, dr

Farkas Dezsőné

Farkas Zita, dr

Farkasné

Dobos Krisztina

Fazekas Beatrix

Fekete Jenő György

Fekete Józsefné, dr

Feller Antal

Ferenczi Józsefné

Fodor Zsolt

Fövényi Istvánné

Fülöp Ákos János

Fülöpp Róbert

Füzes Elekné

Gaál Károlyné

Gajdoczky Tibor

Gál Gáborné

Gál Józsefné

Gál Tibor, dr

Galambos Lászlóné, dr

Gálné Palágyi Erzsébet

Gallyas László

Gedeon József, dr

Gombos Miklósné, dr

Gombos Miklósné, dr

Göndöcs Margit, dr

Grabovszky Kamill

Gschwendtner család

Gulyás Kálmánné

Győry Jánosné

Gyurgyik Péterné

Hadicsay Gáborné, dr

Haidegger Tamás

Halmos Ilona

Harsányi József

Hatvani József

Hauser család

Hegedűs Béla és családja

Heinrich Ferenc

Hering Béláné

Herold Győző

Hideg György

Holényiné

Koronghy Erika

Homo Futurum

Pedagógiai

Fejlesztő Bt.

Hornoh Lászlóné, dr

Horog család

Horváth Ágnes

Horváth Ernő

Horváth Józsefné

Horváth Ottó

Horváth Ottóné

Hoyos Áron

Hranecz Sándorné

Humayer Károly

Iara család

Ilésty Györgyné

Institóris Györgyné

Isoó Gyuláné

Istenes Ildikó

Jakkel Ottó, dr

Jancsó Katalin

Jekelfalusy Gáborné, dr

Juhász Klára

Juhász Melinda

Juhász Miklósné, dr

Juhász Sándor, dr és Zsófia

Kádár Irén

Kajtár Márton

Kalabay László, dr

Kállay Emil SchP, dr

Kállay József

Kalmár Istvánné

Karácsony Margit

Karsay Károlyné

Kaszás Dóra

Kaszás Szabolcs

Katona János

Kázmér család

Kelemen Zoltánné

Keresztfalvi család

Kereseő Zsoltné

Kerti Józsefné

Kintzly Béláné

Király László

Kiss család

Kiss Júlia

Kiss Rita, dr

Kiss Sándorné

Kissné Tavaszi

Marianna, dr

Klopló Jánosné

Klopp Gáborné, dr

Kocsis Katalin

Komáromi Éva

Komécny Éva

Komondy család

Kontor Andrea, dr

Kontra család

Kontz Angyalka

Koronghy Elemér

Kórus

Kovács Ádám

Kovács Ferencné

Kovács Helga

Kovács Károlyné

Kovács Lajosné

Kovács Lóránt

Kovács Márta

Köch Gyuláné

Kővári Győzőné

Kriszka Barbara

Kriszka Réka

Krisztel Imre

Krizsán Dávid

Kurucz Csilla és Zoltán

Láng Tivadarné

Lassu Béla

Lászlo Ágota

Leitlébenné

Bokor Mária

Lengyel Balázs és családja

Légár Erzsébet

Logodi Katalin

Lovas Györgyné

Luchterhand család

Major Gyula és felesége

Major Mária

Major Péter és Gyöngyi

Márialigeti Kati

Márki Judit

Martin Gábor

Martinné Staszny Éva

Maschl Ildikó

Mátrai Miklós

Mátyási Mária

Megyeri Szilvi

Menyhárt Józsefné

Mezőfi Tiborné

Mészáros család

Meskó Orsolya

Méri Tamás

Mihájlovits Pálné, dr

Moldoványi Cecilia

Moldoványi család

Moldoványi Judit

Molnár Ferencné

Molnár György

Molnár Zoltán, dr

Molnárné Vécsei Éva

Monostori Rezsőné

Mosonyi Györgyné

Mosonyi Györgyné

Muhits Tamásné

Murvai Sándorné

Musza Istvánné

Müller György

Müller Rezső

Müller Zsófia

Nagy A. Kata

Nagy Ernő és családja

Nagy Ervinné

Nagy Jusztina

Nagy Lajosné, özv

Nagy Lászlóné,

Franciska, dr

Nagy Tiborné

Nagypál Béláné

Nagypál Károlyné

Németh Ardienn

Németh Ardienn, dr

Németh József és családja

Németh Márta

Németh Szilvia

Nobilis Kornél

Noëll Józsefné

Nógrádi Áron

Nyírő Mária

Oláh Veronika

Paál Ákos

Pajtás András és családja

Pál Hajnalka

Pál László

Pál László Sándor

Palágyi Jánosné

Pálos Jenő és Mária

Pálosi Lászlóné, özv.

Pápai Gyula és felesége

Papp Erika

Parádi Gyula, dr

Párdányi Teodóra

Parditka Gábor

Pataki Imre

Pataky Tibor

Pék Edit

Perjés Andrea

Perjés Istvánné

Pfisztner Nándorné

Piber Mária

Pogány Petra

Polna Valéria

Pomeisl András József

Porhajas László

Porubszky Éva

Potásy Jánosné

Pozsga József

Pöhl Tamásné

Prekker László

Prékopa András, dr

Pulai Gabriella

Pulai Veronika

Pusztai Mária

Rácz Ferencné

Radeczky Géza, dr és családja

Radics Lászlóné

Radványi Mária

Rajcsányi Lajosné, dr

Rátkai család

Rauschenberger Rita

Rauscher Józsefné

Reiner Endréné

Romhányi Beatrix

Romhányi György

Rozványi Balázs

Rozs Júlianna

Sánczi Ferenc

Sándorfi Mária

Sánta Ernőné

Sári Istvánné

Sárközyné, dr

Scholtz Gyuláné

Scholtz Róbertné

Serfőző Sándor

Sibalszky Mária

Sinkó Imréné

Skolik Lászlóné

Skultéty Istvánné

Somfai Rózsa

Soós Lajos

Soós Tamás

Stipkovits István

Stipkovits Istvánné

Stumpf Jánosné, dr

Süle család

Süveges Antal és Edit

Szabó Attiláné

Szabó Borbála

Szabó Eszter és családja

Szabó István

Szabó Istvánné

Szabó Józsefné

Szabó László, dr

Szabó Lászlóné

Kondray Mária, dr

Szalai család

Szalay Imréné

Szalmayné

Unghváry Andrea, dr

Szász György és felesége

Szathmáry Gábor, dr

Szautner család

Széchenyi Kinga

Szécsényi Rezsőné

Szegvári Irén és Lajos

Szekres Gizella, dr

Szekszárdi József

Szentimrevárosi Egyesület

Szepesy Béla és felesége

Szíjártó Jánosné

Szilágyi Andrea, dr

Szilágyi Ildikó

Szilágyi Ildikó

Sziráki-Pénzes család

Szittner Antalné, dr

Szladovics Dezső

Szollát Klára

Szolláth Sándorné

Szomdits Anikó

Szontágh Pálné

Szőkefalvi-Nagy Zsuzsanna, dr

Szőnyi Tibor

Szörényi Istvánné

Szuhaj Eszter

Szűcs Endre

Szűcs Katalin

Szűcs László

Tarnai István

Tarnai Istvánné

Tasnády Istvánné

Tavaszy Lászlóné

Tél Tamás, dr

Télási-Szatmári házaspár

Temesváry Katalin

Tevely Erzsébet

Tevely Thyra

Till Gabriella, dr

Tímár István

Timlés család

Tóth Gergely

Tóth Istvánné

Török Tamás

Turcsányi Bálintné

Turza Zsolt

Tutschek Józsefné

Tűri Istvánné

Udvarhelyi Zsuzsanna

Ughy Jenőné

Ujfalussy család

Urbányi Zoltán

Ürge Dezsőné

Vágó Veronika

Vajda Sándor

Valkó Miklós

Válóczy Mária

Vándorffy Kálmán, dr és felesége

Várbiró Soltné

Várbíró Szabolcs

Tamás, dr

Varga család

Varga Dorottya és András

Varga Lászlóné, dr

Varga Orsolya

Várhelyi Ferenc

Vattamány Viktória

Végh János

Vejkey Imre, dr és családja

Viczing Erzsébet

Vira Györgyné

Virághalmy Judit

Vízvárdy Endre

Vizsnyicai Lászlóné

Vukman Nándorné

Wilde György, dr

Wilde Györgyné, dr

Witnerné

Molnár Erzsébet, dr

Zádor Józsefné

Zádory Krisztina,dr

Zaránd Attila

Zilcz Györgyné

Table of Contents

Impresszum

Tartalomjegyzék

1. Keresztút

Bevezető imádság

1. állomás: Pilátus halálra ítéli Jézust

2. állomás: Jézus vállára veszi a keresztet

3. állomás: Jézus először esik el a kereszttel

4. állomás: Jézus találkozik Édesanyjával

5. állomás: Cirenei Simon segít Jézusnak a keresztet hordozni

6. állomás: Veronika kendőt nyújt Jézusnak

7. állomás: Jézus másodszor esik el a kereszttel

8. állomás:

9. állomás:

10. állomás:

11. állomás:

12. állomás:

13. állomás: Jézus testét leveszik a keresztről

14. állomás: Jézus holttestét sírba teszik

Befejező imádság

2. Keresztút

1. állomás: Jézus dicsőségesen feltámad a halálból

2. állomás: A tanítványok üresen találják Jézus sírját

3. állomás: A föltámadt Krisztus megjelenik Magdolnának

4. állomás: A föltámadt Krisztus az emmauszi úton

5. állomás: A föltámadt Krisztus megtöri a kenyeret

6. állomás: A föltámadt Jézus megjelenik az apostoloknak

7. állomás: Jézus Krisztus hatalmat ad a bűnök megbocsátására

8. állomás: A föltámadt Krisztus megerősíti hitében Tamás apostolt

9. állomás: A föltámadt Krisztus megjelenik a Genezáreti tónál

10. állomás: A föltámadt Krisztus átadja Péternek a hatalmat

11. állomás: A föltámadt Krisztus elküldi apostolait a világba

12. állomás: A föltámadt Krisztus mennybemenetele

13. állomás: A föltámadt Krisztus megígéri a Szentlelket

14. állomás: A föltámadt Krisztus elküldi a Szentlelket

Könyörgés

A közösség ereje (az adományozók névsora)